ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2023 р. 	Справа № 520/8208/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бартош Н.С. ,

          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., м. Харків, повний текст складено 17.10.22 по справі №520/8208/22
за позовом         ОСОБА_1  
до          Департаменту патрульної поліції                           
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, в якій просив суд першої інстанції: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 07.03.2022 №581о/с в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу №1 роти тактико - оперативного реагування Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції;
- поновити з 08.03.2022 лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти тактико - оперативного реагування Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати на виплатити на користь лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу №1 роти тактико - оперативного реагування Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції середній заробіток за час його вимушеного прогулу.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції  про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху. Встановлено позивачеві термін для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної ухвали, надавши вказані документи безпосередньо до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду. Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно було надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, з наданням до суду відповідних доказів.
14.10.2022 року ОСОБА_1 , на виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 року, надіслав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду. 
В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що незважаючи на те, що оскаржуваний позивачем наказ було видано ще 07.03.2022 року, реально позивач ОСОБА_1 отримав його лише 26.09.2022, коли йому із Департаменту патрульної поліції надійшла позовна заява про відшкодування вартості предметів однострою, до якої і було додано оспорюваний наказ №581 о/с від 07.03.2022 про звільнення позивача зі служби. І саме тоді, тобто 26.09.2022, позивач ОСОБА_1 був реально ознайомлений зі змістом самого наказу та юридичними підставами свого звільнення.  Він  не заперечує того, що знав про своє звільнення зі служби в поліції 08.03.2022. Але, водночас, позивач зазначає, що до отримання ним оспорюваного наказу він жодним чином не міг захистити свої права, оскільки він взагалі не мав жодної інформації щодо підстав позову, які визначались змістом самого наказу, а без цього позов взагалі не мав юридичного сенсу, так як в ньому неможливо було зазначити на якій саме підставі він оскаржується. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску та поновлення процесуального строку для звернення до суду. Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.
Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної  поліції - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 заява позивача ОСОБА_1 залишена без руху по причині не надання позивачем суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Зазначає, що враховуючи зазначену ухвалу суду,  позивачем на її виконання було надано клопотання про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду, які зводяться до наступного.                 Так, по - перше, зазначає, що оскаржуваний позивачем наказ ним було  реально отримано лише 26.09.2022, коли йому від Департаменту патрульної поліції надійшла матеріали позову про відшкодування вартості предметів однострою.  Отже, до отримання вказаного наказу,  позивачу взагалі не було відомо ні про юридичні, ні про фактичні підстави його звільнення, що тим самим не давало йому можливості звернутись до суду з відповідним позовом, в якому він просто фізично не міг зазначити його підстав по причині не ознайомлення зі змістом оскаржуваного наказу. По - друге,  вказує, що всупереч приписам Інструкції про порядок ведення трудових книжок у виданій відповідачем трудовій книжці не було зазначено фактичних і юридичних підстав його звільнення. Водночас, відповідно до ч.3 ст.29 КЗпП України саме на Департаменті патрульної поліції лежав прямий обов`язок ознайомлення позивача           ОСОБА_1 з наказом про його звільнення, а отже з правами та обов`язками, які витікали із цього наказу. Вказує, що як передбачено приписами ст.57 Конституції України кожному гарантується знати свої права та обов`язки. По - третє, зазначає, що позивач в своєму клопотання також посилався і на положення ч.1 ст.19 Конституції України, яка є нормою прямої дії і має найвищу юридичну силу. Вказує, що як передбачено вказаною нормою ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено чинним законодавством. Відтак, ніхто не може, в т.ч. і суд, перекладати обов`язок Департаменту патрульної поліції щодо ознайомлення з його наказом на самого ОСОБА_1 . В іншому разі відповідач буде отримувати вигоду від своїх протиправних дій, від невиконання ним покладеного на нього законом. Однак, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 було відмовлено, вказані ним причини пропуску строку звернення до суду не були визнанні поважними, а його позовна заява судом була повернута. Наголошує, що  вийшовши на службу 08.03.2022 йому було повідомлено, що його 07.03.2022 було звільнено зі служби, проте на підставі якого саме наказу його було звільнено, на підставі яких саме фактичних і юридичних підставах відбулось це звільнення позивача ніхто і ніяк не повідомляв. Таким чином, вважає, що висновок суду про те, що оскільки позивача 08.03.2022 було повідомлено про його звільнення зі служби 07.03.2022, а тому він знав про зміст оскаржуваного наказу і про порушення його прав, є абсолютно безпідставною і голослівною думкою самого суду, яка не підтверджуються жодними доказами. Вважає, що  ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 винесена з порушенням норм чинного законодавства. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує, що невідповідність висновків суду обставинам справи, та неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання щодо поновлення процесуального строку, що відповідно до положень ст.320 КАС України є підставою для скасування цієї ухвали.
Департамент патрульної поліції подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на безпідставність скарги, та законність і обґрунтованість ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 по справі №520/8208/22, просив в задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, а вказану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.  
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
З урахуванням наведеної вище норми КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у порядку письмового провадження.
Учасники справи повідомлені про розгляд даної справи судом апеляційної інстанції у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що наведені у заяві про усунення недоліків позовної заяви підстави пропуску строку є неповажними, оскільки позивачем не доведено, що вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, наведені факти не свідчать про поважність пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом, а тому підстави, вказані позивачем у заяві, визнаються судом неповажними. Відповідно, суд першої інстанції виходив з того, позовна заява підлягає поверненню, з огляду на приписи п.9 ч.4 ст.169 КАС України. 
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частинами другою та третьою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За приписами частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
За правилами статей 123 та 169 КАС України суд зобов`язаний перевірити дотримання позивачем строків звернення до суду, які передбачені статтею 122 КАС України.
Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з позовом і розраховувати на одержання судового захисту.
Отже, у категорії справ, до якої належить дана справа, законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Таким чином, строк звернення до суду з цим позовом становить один місяць, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.
За загальним правилом обчислення строків звернення до суду здійснюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.
Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року у справі № 17-рп/2011 визначив, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
У постанові від 06 липня 2020 року у справі №1340/4763/18 Верховний Суд зазначив, що: «Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Частиною першою статті 233 КЗпП України (в редакції станом на час спірних правовідносин) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення.
Тобто, КАС України і КЗпП України передбачають, що для звернення до суду у справах про звільнення встановлено місячний строк, який обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення.
Аналогічні висновки були викладені в постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №815/4532/16, від 21.02.2020 у справі №420/334/19, від 20.11.2019 у справі №420/333/19.
Отже, з огляду на наведене вище, саме з дня ознайомлення з відповідним наказом особа є такою, що знала або повинна була знати про порушення своїх прав.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.03.2023 року по справі №160/8432/20. 
Як вбачається з матеріалів даної справи, 04.10.2022 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 07.03.2022 №581о/с в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу №1 роти тактико - оперативного реагування Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. 
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву направлено до суду 04.10.2022, тоді як в межах даної справи оскаржується наказ Департаменту патрульної поліції від 07.03.2022 №581о/с. Крім того, суд першої інстанції вказує на те, що позивачем самостійно зазначено у адміністративному позові, що 08.03.2022 його було повідомлено про його звільнення зі служби в поліції відповідно до наказу від 07.03.2022 начальника Департаменту патрульної поліції, а тому станом на 08.03.2022 року позивач був обізнаний про зміст оскаржуваного наказу та можливе порушення його прав. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що зі змісту адміністративного позову, додатків до нього та заяви про поновлення процесуального строку не вбачається жодного факту неможливості позивачем звернутись до суду з відповідним адміністративним позовом в період з 08.03.2022 року по 04.10.2022 року (час звернення позивача до суду з позовною заявою)  та доказів відповідного звернення до відповідача щодо неможливості реалізації оскаржуваного наказу. Відповідно, суд першої інстанції вважав, що слід відмовити у задоволенні клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску та поновлення процесуального строку для звернення до суду та повернення позовної заяви позивачу. 
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах даної справи відсутні докази, які підтверджують факт того, що відповідач ознайомив (вручив) позивачу оскаржуваний наказ  Департаменту патрульної поліції від 07.03.2022 №581о/с в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу №1 роти тактико - оперативного реагування Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. 
Судом першої інстанції не було вчинено відповідних дій, направлених на встановлення факту того, чи було ознайомлено позивача із зазначеним наказом, або, які заходи вчинялися відповідачем для такого ознайомлення. 
Враховуючи наведене вище, а також з огляду на правові позиції Верховного Суду по справам в схожих правовідносинах, які в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягають врахуванню у даній справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску та поновлення процесуального строку для звернення до суду та у зв`язку з цим про повернення позивачу позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії. 
Отже,  судом першої інстанції прийнято оскаржувану ухвалу суду з порушенням норм процесуального права. 
З урахуванням наведеного, всі інші доводи сторін не впливають на вирішення даної справи. 
При цьому, щодо посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, який подано було на електронну пошту суду апеляційної інстанції, про те, що позивач особисто отримав 07.03.2022 копію витягу наказу Департаменту патрульної поліції від 07.03.2022 №581о/с, що засвідчив особистим підписом, додавши до відзиву копію вказаного витягу із наказу з підписом позивача на ньому, то колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 9 ст.44 КАС України передбачено, що  у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Відповідно до ч.5 ст.304 КАС України до відзиву на апеляційну скаргу додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
З урахуванням того, що відповідачем не надано доказів направлення ним відзиву на апеляційну скаргу та доданої до нього копії витягу наказу Департаменту патрульної поліції від 07.03.2022 №581о/с, на якій міститься особистий підпис позивача про його отримання 07.03.2022, іншому учаснику справи (позивачу), суд апеляційної інстанції не приймає до уваги вказану копію витягу наказу.
Згідно з ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції внаслідок порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позивачу позовної заяви, що відповідно є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції (ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року). 
Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.  
Керуючись ст. ст. 312, 315, 320, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  - задовольнити.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 по справі                   №520/8208/22 - скасувати. 
Направити справу №520/8208/22 для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    Н.С. Бартош