ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

06 червня 2023 року 	м.Суми	

Справа №573/357/21 
Номер провадження 22-ц/816/699/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
сторони: 
позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Буланова Олексія Михайловича на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 16 березня 2023 року, ухвалене в складі судді Черкашиної М.С. у м. Білопілля, - 

встановив:

У березні 2021 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої вимоги обґрунтовувало тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило новий проект "Мonobank", в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.
15 червня 2018 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 30 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами кредитного договору, про що засвідчив своїм підписом. 
У порушення зазначених умов договору, відповідач своє зобов`язання не виконав належним чином, у зв`язку з чим станом на 22 грудня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 82 538 грн 15 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 57 546 грн 12 коп. та заборгованості за пенею та комісією - 24 992 грн 03 коп. 
Вказувало, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення заборгованості за кредитом, пенею та комісією.
Посилаючись на вищезазначені обставини, просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 червня 2018 року у розмірі 82 538 грн 15 коп. та судові витрати у сумі 2 270 грн.
Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 16 березня 2023 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 червня 2018 року в сумі 82 538 грн 15 коп. та судовий збір у сумі 2 270 грн.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка в порушення умов договору свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача заявлену суму заборгованості. 
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Буланов О.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач в односторонньому порядку збільшував відсоткову ставку за порушення умов кредитного договору без погодження з відповідачем і письмового повідомлення.
Вказує, що роздруківкам із сайту позивача (витяг із Умов та правил надання банківських послуг) належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У зв`язку з цим, розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами не погоджений сторонами, оскільки відсутній розмір процентів за користування кредитом в заяві анкеті.
Зазначає, що позивачем безпідставно нараховувалися та погашалися відсотки за рахунок кредиту, що не передбачено умовами договору. 
Від АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Зазначає, що активне користування кредитною карткою з доступом до мобільного додатку, свідчить про обізнаність щодо умов кредитування та правил користування послугою електронного банку.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції і тому визнає, що оскаржене рішення не відповідає вимогам вказаної статті процесуального закону.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що15 червня 2018 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с. 17). ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит, у розмірі 30 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Положеннями анкети-заяви визначено, що 
Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.
В анкету-заяві зазначено, що підписанням цього договору заявник підтверджує ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту та підтверджує отримання їх примірників у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 
Крім того, у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
На підставі укладеного договору за кредитною картою № НОМЕР_1 встановлено кредитний ліміт у розмірі 30000 грн 00 коп. (а.с. 118), що не заперечується і відповідачем. 
З виписки про рух коштів по картці № НОМЕР_2 клієнта ОСОБА_1 вбачається, що останній користувався кредитними коштами з користуватися коштами з червня 2018 року та вносив кошти на часткове погашення кредитних коштів ( а.с. 131-136).
Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором №б/н від 15 червня 2018 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом - ОСОБА_1 станом 22.12.2020 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 57 546 грн 12 коп. та 24 992 грн 03 коп. - заборгованість за пенею та комісією (а.с. 14-16).
Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.
Згідно із ст.ст.  626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (статті 640-642 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1054, 1055 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010).
На доведення факту укладення кредитного договору позивачем надано суду анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 15 червня 2018 року, яка містить власноручні підписи представника банку та позичальника ОСОБА_1 зі копіями його паспорту та ІПН, а також печатку Monobank ПАТ «Універсал Банк», що свідчить про дотримання сторонами письмової форми кредитного договору.
Згідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який визначає порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, а також права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно ст. 3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»  моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами обслуговування рахунків особи в АТ «Уівнрсал Банк» та тарифами за карткою «Monobank», подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.
Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив із використанням електронно-цифрового підпису, що він повідомлений кредитодавцем в установленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду  складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного судувід 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Як убачається із розрахунку позивача та виписки про рух коштів, яка за своєю суттю є первинним банківським документом, відповідач користувався кредитними коштами та вносив кошти на погашення заборгованості, тобто своїми діями підтвердив свою згоду з умовами укладеного договору. 
Колегія суддів погоджується з наданим розрахунком заборгованості за тілом кредиту у розмірі 57 548 грн 12 коп., оскільки він відповідає умовам договору та підтверджується належними та допустимими доказами, які доводять рух коштів по рахунку відповідача.
Відповідачем не надано суду доказів на спростовання розрахунку позивача щодо розміру заборгованості за тілом кредиту.
Разом з цим, з наданого позивачем розрахунку, апеляційний суд позбавлений можливості встановити складові такого виду заборгованості, як заборгованість за комісією та пенею, що складає 24 992 грн 03 коп., оскільки нарахування комісії та пені за кредитним договором від 15 червня 2018 року здійснено в одній загальній колонці розрахунку заборгованості «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)».
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Оскільки комісія та пеня мають різну правову природу, суд не може встановити окремі суми комісії та пені та перевірити відповідність їх нарахування умовам договору.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 24992 грн 03 коп.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до положень статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, через неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні, стягнувши з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 червня 2018 року в сумі 57 548 грн 12 коп.
Також, відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, підлягає зміні рішення суду і в частині розподілу судових витрат. 
Пропорційно до задоволеної частини позовних вимог з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 582 грн 71 коп.
У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожитковогомінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд  

постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Буланова Олексія Михайловича задовольнити частково.
Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 16 березня 2023 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 червня 2018 року в сумі 57 548 грн 12 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 582 грн 71 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	С. С. Ткачук	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   В. І. Криворотенко