Ухвала
 
26 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 757/48574/20-ц
 
провадження № 61-5869ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недостовірною інформації,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недостовірною інформацію, яка міститься у висновку Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини від 27 жовтня 2020 року № 105/01?2091/В-140, та зобов`язати відповідача, як орган опіки та піклування, спростувати інформацію, яка міститься у цьому висновку шляхом виготовлення нового висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з достовірною інформацією.
 
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року, позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
У квітні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 761/8035/16-ц, від 08 травня 2018 року у справі № 369/1052/16-ц, від 15 серпня 2018 року у справі № 207/1161/17-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Печерського районного суду міста Києва цивільну справу № 757/48574/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недостовірною інформації.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 26 травня 2023 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян