ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 р. 	Справа № 520/956/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мінаєвої О.М.
суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. 
за участю секретаря судового засідання  Пукшин Л.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 23.02.23 року у справі № 520/956/2020
за позовом            Акціонерного товариства "Харківобленерго"      
до                          Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків                                     
про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, акціонерне товариство "Харківобленерго", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення №0000215008 від 04.11.2019 р.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року замінено відповідача у справі №520/956/2020 за позовом акціонерного товариства "Харківобленерго" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про скасування рішення на належного відповідача Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року провадження у справі було зупинено до одержання результатів судової економічної експертизи.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 року провадження по справі № 520/956/20 було поновлено у зв`язку із тим, що не було здійснено оплати за рахунком експертної установи.
11.02.2022 р. до суду надійшло клопотання АТ "Харківобленерго", в якому позивач просив призначити у адміністративній справі експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному експертно-кримінальному центру МВС України.
На вирішення експерта поставити питання: 1) чи відбувались у період часу з листопада 2018 - вересень 2019 року підтверджені документально господарські операції, за якими мали б бути складені розрахунки коригування, вказані в акті від 04.10.2019 р. №59/28-10-54-06-12/00131954? 2) чи мало місце відображення в регістрах бухгалтерському обліку акціонерного товариства «Харківобленерго» складені розрахунки коригування, вказані в акті від 04.10.2019 р. №59/28-10-54-06-12/00131954? 3) чи спричинили складені розрахунки коригувань, зазначені в акті від 04.10.2019 р. №59/28-10-54-06-12/00131954, виникнення податкових зобов`язань з ПДВ або їх зменшення. Чи мало місце їх відображення в податкових деклараціях з ПДВ акціонерного товариства «Харківобленерго»?
В обґрунтування клопотання зазначено, що позивачем були надані докази, що підтверджують відсутність фактичних господарських операцій, які б зумовили складання розрахунків коригувань по справі за актом перевірки від 04.10.2019 р. №59/28-10-54-06-12/00131954. Зокрема були надані документи по фактично здійснених господарських операціях, пов`язаних з постачанням електричної енергії. Враховуючи надмірну кількість первинних документів були надані зведені дані щодо реалізації електричної енергії у вигляді Довідки з реалізації. При цьому жодною зі сторін не було надано висновку експерта з цих питань. Позивач вважає важливим дослідити питання чи мали місце у періоді з січня 2017 р. по березень 2018 р, травень 2018 р. по листопад 2018 р. фактичні, реальні, підтверджені документально первинними документами господарські операції, які б зумовлювали обов`язок АТ "Харківобленерго" згідно з ПК України скласти та зареєструвати в ЄРПН розрахунки коригувань, зазначених в Акті камеральної перевірки від 13.12.2018 р. № 667/28-10-50-08-09/00131954; чи відповідають дані податкових декларацій даним бухгалтерського обліку. Однак зважаючи на надмірну кількість первинної документації, значний обсяг та складність необхідних досліджень, необхідності спеціальних знань для вирішення такого питання, відсутність висновків експертів з цих питань, - все це зумовлює звернення АТ "Харківобленерго" з клопотанням про призначення судової економічної експертизи. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 року у справі № 520/956/2020 клопотання акціонерного товариства "Харківобленерго" про призначення судової економічної експертизи задоволено.
Призначено у справі за позовом акціонерного товариства "Харківобленерго" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи відбувались у період часу з листопада 2018 - вересень 2019 року підтверджені документально господарські операції, за якими мали б бути складені розрахунки коригування, вказані в Акті від 04.10.2019 р. №59/28-10-54-06-12/00131954? чи мало місце відображення в регістрах бухгалтерському обліку акціонерного товариства «Харківобленерго» складені розрахунки коригування, вказані в Акті від 04.10.2019 р. №59/28-10-54-06-12/00131954? чи спричинили складені розрахунки коригувань, зазначені в акті від 04.10.2019 р. №59/28-10-54-06-12/00131954, виникнення податкових зобов`язань з ПДВ або їх зменшення. Чи мало місце їх відображення в податкових деклараціях з ПДВ Акціонерного товариства «Харківобленерго»?
Проведення експертизи доручено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (61036, м. Харків, вул. Ковтуна, 34), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. Надано для проведення експертизи: матеріали адміністративної справи №520/956/2020. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.
Відповідач, Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 року у справі № 520/956/2020, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що, задовольняючи клопотання позивача, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність встановлених законом підстав для призначення судової економічної експертизи, оскільки поставлені питання стосуються виключно питання права, а відтак виходять за межі дослідження експертом.
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для призначення судово-економічної експертизи, оскільки вирішення вказаних позивачем у клопотанні питань потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
У відповідності до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза визначена як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.
Необхідність призначення експертизи у судочинстві визначена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів і обставин, які виходять за межі юридичних професійних знань судді і потребують спеціальних досліджень.
У відповідності до частини першої статті 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
Отже, судова експертиза в адміністративній справі може бути нічим іншим як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.
Таким чином, обов`язковою передумовою призначення в адміністративному процесі судової експертизи є необхідність з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення адміністративного спору по суті.
Натомість, предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 101 КАС України).
Тобто, неприпустимим є порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.
З матеріалів справи встановлено, що предметом позову є оскарження правомірності податкового повідомлення-рішення від 04.11.2019 р. №0000215008, яке було прийнято за результатами проведеної контролюючим органом камеральної перевірки з питання своєчасності реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних, складених на отримувача (покупця) товарів/послуг, у Єдиному реєстрі податкових накладних, у період січень 2019 року - вересень 2019 року (акт від 04.10.2019 року №59/28-10-54-06-12/00131954) за наслідками якої встановлено факти несвоєчасної реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних, податок по яких обчислювався за ставкою 20 %, складних на отримувача (покупця) - неплатника податку, на суму ПДВ 2891054003,93 грн., чим порушено абз. 14 п. 201.10 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України.
Колегія суддів зазначає, що положеннями пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
З аналізу вказаних положень Податкового кодексу України слідує, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, нормативно встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.
Предметом камеральної перевірки є лише податкова звітність, тобто відомості, зазначені у відповідній податковій звітності та їх відповідність інформації, яка міститься в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Тобто, під час проведення камеральної перевірки не можуть перевірятися інші питання, крім перевірки податкової звітності суцільним порядком. Документами, що мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші. 
Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21.01.2021 року у справі № 813/2519/17.
Тобто, у судовому порядку повинні розглядатись питання, які охоплювали предмет проведення саме камеральної перевірки:
- чи відбувся факт несвоєчасної реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН, перелік яких міститься в додатку до винесеного ППР;
- за яких обставин відбувалась несвоєчасна реєстрації (з вини платника чи ні);
- правомірності притягнення позивача до відповідальності.
При цьому, перевіряти чи відбулась господарська операція чи ні в предмет камеральної перевірки не входить, вказане досліджується виключно в ході документальної перевірки.
Натомість, питання, що були заявлені позивачем в клопотанні та за якими судом призначено експертизу, виходять за межі камеральної перевірки та, відповідно, за межі предмету спору.
На підставі викладеного, враховуючи предмет спору, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для призначення у справі судової економічної експертизи, оскільки дослідження факту чи відбулась господарська операція чи ні, не входила в дослідження під час проведення камеральної перевірки, а відтак порушені перед експертом питання виходять за межі дослідження експертом та стосуються питанням права.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; 3) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 4) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.
Відповідно до ч. 1 п.п. 4 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, з огляду на вказане вище, враховуючи неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, а також порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 року у справі № 520/956/2020 скасуванню, з направленням даної справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 246, 250, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 року у справі № 520/956/2020 скасувати.
Адміністративну справу №520/956/2020 за позовом акціонерного товариства "Харківобленерго" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський   	
Постанова складена в повному обсязі  15.05.23 р.