ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року 
м. Київ
справа № 640/19270/21
адміністративне провадження № К/990/34169/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів: Стрелець Т.Г., Шарапа В.М., розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №640/19270/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РТ ДЕВЕЛОПМЕНТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРТПРОЕКТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАБУД КОМПЛЕКТ"
до Міністерства культури та інформаційної політики України
про визнання протиправним та скасування приписів
за касаційною скаргою Міністерства культури та інформаційної політики України
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року (постановлену у складі головуючого судді Парінова А.Б., суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.),
У С Т А Н О В И В :
1. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року позов задоволено частково, а саме, визнано протиправним та скасовано припис Міністерства культури та інформаційної політики України від 10 червня 2021 року №658/6.11.6, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «РТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» та Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАРТПРОЕКТ»; визнано протиправним та скасовано припис Міністерства культури та інформаційної політики України від 10 червня 2021 року №656/6.11.6, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАБУД КОМПЛЕКТ». В іншій частині адміністративного позову відмовлено.
2. Не погодившись із ухваленим рішенням у частині задоволення позовних вимог, Міністерство культури та інформаційної політики України подало апеляційну скаргу.
3. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року апеляційну скаргу Міністерства культури та інформаційної політики України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року у справі №640/19270/21 повернуто скаржнику.
4. Повертаючи апеляційну скаргу відповідача, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 296 КАС України. Скаржнику було надано строк для усунення недоліків десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали шляхом надання до Шостого апеляційного адміністративного документа про сплату судового збору у розмірі 20430 грн. Однак, скаржником недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк не було усунуто, а тому наявні підстави для повернення апеляційної скарги.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, у якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до цього суду.
6. В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI), у зв`язку із цим дійшов помилкових висновків щодо розміру судового збору, що підлягає сплаті за звернення з апеляційною скаргою.
7. Скаржник вказує, що Верховний Суд, зокрема, у постанові від 12 листопада 2019 року у справі №  640/21330/18 вказав, що системний аналіз частини першої статті 6 Закону № 3674-VI та частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
8. Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року у справі №640/19270/21, витребувано адміністративну справу та запропоновано іншим учасникам надати відзив на касаційну скаргу. 
9. Суддя-доповідач ухвалою від 12 квітня 2023 року справу призначив до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 13 квітня 2023 року.
10. При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.
Позиція інших учасників справи
11. 9 січня 2023 року до суду надійшов відзив позивачів на касаційну скаргу відповідача, в якому зазначається, що рішення суду апеляційної інстанції прийняте при дотриманні норм процесуального права, тому просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
12. У відзиві, зокрема, вказується, що відповідач не усунув недоліки апеляційної скарги, наведені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2022 року, тому суд апеляційної інстанції законно постановив ухвалу від 5 вересня 2022 року про повернення апеляційної скарги відповідно до положень статті 169 КАС України. Також вказується, що судом апеляційної інстанції було правильного застосовано положення статті 6 Закону № 3674-VI під час вирішення питання про необхідність сплатити судовий збір у розмірі 20430 гривень.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка висновків суду апеляційної інстанції та доводів учасників справи
13. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
14. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
15. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
16. Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року не відповідає, а викладені у касаційній скарзі доводи скаржника є прийнятні з огляду на таке.
17. Відповідно до пунктів 8, 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та обов`язковість судового рішення.
18. Можливість забезпечення права на апеляційний перегляд справи є також однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства (частина третя статті 2 КАС України).
19. Переглядаючи рішення суду апеляційної інстанції у касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне врахувати підхід Верховного Суду щодо вирішення правових питань, пов`язаних із відкриттям апеляційного провадження.
20. Так, у справі №1718/2-а-834/11 (постанова від 5 січня 2021 року) суд касаційної інстанції зазначив, що Конституція України як закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який неодноразово у своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).
На цій підставі Верховним Судом сформульовано правовий висновок, відповідно до якого однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного перегляду справи. При цьому право на апеляційне оскарження судових рішень у контексті положень частини першої статті 55 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду. КАС України також визначено принципи здійснення адміністративного судочинства, одним з яких є забезпечення апеляційного оскарження судового рішення. Цей принцип полягає у тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень. Тому необґрунтована відмова у відкритті апеляційного провадження суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого доступу до правосуддя та права на апеляційний (другий) перегляд судового рішення.
21. Аналогічна правова позиція була застосована Верховним Судом у постановах від 10 лютого 2022 року у справі № 560/11791/21, від 25 травня 2022 року у справі № 380/8038/21, від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а та від 18 січня 2023 року у справі №160/6211/21.
22. Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
23. Вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги встановлені статтею 296 КАС України.
24. Відповідно до частин п`ятої-шостої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додаються:
1) документ про сплату судового збору;
2) копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи;
3) копії доданих до апеляційної скарги письмових матеріалів, що відсутні в учасників справи, відповідно до кількості учасників справи;
4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.
Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
25. Верховний Суд уже висловлював свою позицію стосовно застосування зазначених положень КАС України, зокрема, у постановах від 18 жовтня 2018 року у справі №804/705/18, від 11 грудня 2018 року у справі № 826/1499/17, від 11 липня 2019 року у справі № 185/1555/17(2-а/185/170/17), від 11 листопада 2020 року у справі № 191/1169/16-а(2-а/191/7/17) та від 17 серпня 2021 року у справі № 320/8613/20.
26. За змістом частин першої, другої статті 132 КАС України судовий збір входить до складу судових витрат, а його розмір та порядок сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
27. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом №3674-VI.
28. Відповідно до статті 1 Закону № 3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
29. Таким чином, судовий збір (Court fees) - це обов`язковий грошовий платіж на користь суду за розгляд справи в суді або за окремі процесуальні дії, вчинені судом. Метою запровадження судового збору є, зокрема, встановлення законодавчого обмежувального заходу для регулювання доступу до суду, а також захист суду від перенавантаження у зв`язку із поданням необґрунтованих або безпідставних позовів та апеляційних і касаційних скарг.
30. Об`єктами справляння судового збору є процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону № 3674-VI.
31. Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
32. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
33. Таким чином, ненадання скаржником документа про сплату судового збору є підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а у разі не усунення такого недоліку, така скарга повертаються особі, яка її подала. 
34. Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2022 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 296 КАС України, надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, а саме: надати докази сплати судового збору у розмірі 20430 гривень.
35. Водночас ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року апеляційну скаргу відповідача на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року у справі № 640/19270/21 повернуто скаржнику у зв`язку із тим, що недоліки апеляційної скарги, визначені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2022 року, у встановлений судом строк не було усунуто.
36. Ухвалюючи вказане судове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем рішення суду першої інстанції оскаржується в цілому. Оскільки судовий збір за подання позову був сплачений у розмірі 13620 грн (4 позовні вимоги), то в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2022 року правильно зазначено, що апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 20430 грн (13620 грн*150%), а заява апелянта щодо судового збору №06/20/1073-22  від 25 липня 2022 року, а саме, що підлягає сплаті судовий збір у розмірі 6810 грн, є необґрунтованою.
37. Однак, з такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів Верховного Суду не погоджується та вважає за необхідне вказати таке.
38. Згідно з приписами підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
39. Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої  статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір встановлюється у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
40. Залишаючи без руху подану відповідачем апеляційну скаргу та обраховуючи судовий збір, суд апеляційної інстанції виходив з розміру сплаченого судового збору за подання позову до суду першої інстанції.
41. Водночас рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано припис Міністерства культури та інформаційної політики України від 10 червня 2021 року №658/6.11.6 та визнано протиправним та скасовано припис Міністерства культури та інформаційної політики України від 10 червня 2021 року №656/6.11.6. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.
42. При цьому як обґрунтовано зазначено відповідачем у касаційній скарзі, Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18 вказав, що системний аналіз частини першої статті 6 Закону № 3674-VI та частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою
43. Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач оскаржує рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року у справі № 640/19270/21 тільки у частині задоволення позову, тобто щодо двох позовних вимог немайнового характеру. На вказаному наголошував відповідач і у заяві від 25 липня 2022 року, поданій на виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху. Так, в обґрунтування вказаної заяви було зазначено, що судом апеляційної інстанції зроблено неправильний розрахунок, оскільки відповідачем заявлено про перегляд двох позовних вимог немайнового характеру, то судовий збір має бути сплачений у розмірі 6810 грн (2270 грн*2*150%). Таким чином підстав для слати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 20430 грн немає.
44. Однак, суд апеляційної інстанції не надав оцінку усім доводам, наведеним у заяві відповідача від 25 липня 2022 року стосовно розміру судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року у справі № 640/19270/21, чим недотримався вимог пункту 3 частини першої статті 248 КАС України щодо вмотивованості ухвали суду.
45. З огляду на таке, колегія суддів звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14 лютого 2023 року у справі №380/18653/21, у якій Суд стосовно дотримання адміністративними судами вимог пункту 3 частини першої статті 248 КАС України зробив висновок, що мотивованість будь-якого судового рішення в адміністративному судочинстві, в цілому, забезпечує: 1) реалізацію засадничих принципів правосуддя, включаючи принцип верховенства права, змагальності учасників справи, офіційності з`ясування обставин справи та ін.; 2) дотримання основоположних прав та інтересів людини та громадянина у сфері правосуддя; 3) можливість здійснення судового контролю за законністю та обґрунтованістю рішень судів попередніх інстанцій; 4) можливість здійснення громадського контролю за якістю судових рішень, проведення їх моніторингу та суспільного обговорення; 5) захист людини та громадянина, інших учасників правовідносин від свавілля судової влади.
46. При цьому Верховний Суд звертає увагу суду апеляційної інстанції на положення частини другої статті 121 КАС України, якою передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Зміст наведеної норми вказує на те, що продовження процесуального строку, встановленого судом, передбачає надання нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не була вчинена у первісно встановлений строк з поважних причин.
47. Так, Верховний Суду, вирішуючи питання про усунення недоліків касаційної скарги, неодноразово застосовував положення частини другої статті 121 КАС України та з власної ініціативи продовжував заявникам процесуальний строк, встановленій раніше в ухвалах про залишення касаційної скарги без руху у зв`язку із несплатою судового збору, зокрема в ухвалах від 11 травня 2022 року у справі №420/2429/20, від 20 жовтня 2022 року у справі №280/8000/20, від 16 березня 2023 року у справі №640/20953/20, від 21 березня 2023 року у справі №420/8736/22 та від 23 березня 2023 року у справі №380/23797/21.
48. Згідно із частиною третьою, четвертою статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
49. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 2270 гривень.
50. З урахуванням вимог вищезазначених норм законів та КАС України, колегія суддів доходить висновку, що розмір ставки судового збору, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду в частині оскарження задоволених вимог, у даному випадку, становить 6810 грн (2270 грн*2*150%), а не 20430 грн, як помилково порахував суд апеляційної інстанції. 
51. За таких обставин, доводи, наведені відповідачем щодо неправильного визначення судом апеляційної інстанцій розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, є обґрунтованим.
52. Вищевказані висновки щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у певній частині задоволених/відмовлених у задоволенні вимог узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 5 лютого 2019 року у справі №815/3649/17, від 19 березня 2019 року у справі №820/2538/18, від 3 лютого 2021 року у справі №640/11675/19, від 22 лютого 2023 року у справі №440/10617/21.
53. У зв`язку з вищевикладеним, Суд вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги відповідача з посиланням на пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
54. Тому, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI та неврахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, призвело до безпідставного повернення апеляційної скарги відповідача на рішення суду першої інстанції у цій справі, а тому ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року підлягає скасуванню.
55. Таким чином, доводи касаційної інстанції щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неврахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду, знайшли своє підтвердження під час перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
56. Згідно з частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
57. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права та протиправно відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
58. З огляду на викладене, касаційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року - скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 349, 353, 355, 356 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Міністерства культури та інформаційної політики України задовольнити.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2022 року скасувати та направити справу №640/19270/21 до цього суду для продовження розгляду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                       Я.О. Берназюк 
Судді:                                                                                          Т.Г. Стрелець
                                                                                          В.М. Шарапа