ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/19187/22	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,        
розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу       Головного управління Пенсійного фонду України 
                                                               у Київській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2023р.                   в адміністративній справі №160/19187/22	
за  позовом:	ОСОБА_1        	
до:  про:	Головного управління Пенсійного фонду України  у Київській області  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-	

ВСТАНОВИВ:

29.11.2022р.   ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хомич І.О., звернувся до Дніпропетровського  окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - ГУ ПФУ у Київській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-9/ .
Ухвалою Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 01.12.2022р.  за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/19187/22 і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження    без повідомлення сторін /а.с. 26/.
Позивач    у адміністративному позові, з яким звернувся  до суду, просив: 
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Київській області, щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами,  установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.04.2019р.;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії  без обмежень її максимального розміру, починаючи з 01.04.2019р.;
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Київській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням щорічної індексації пенсії із застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених  для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.03.2022р.;
-  зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії в розмірі 80% від суми грошового забезпечення з урахуванням щорічної індексації пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.03.2022р. 
Рішенням    Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 13.01.2023р. у справі №160/19187/22 адміністративний позов ОСОБА_1  задоволено повністю (суддя - Златін С.В.) /а.с. 49-54/.
Відповідач - ГУ ПФУ у Київській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, 06.02.2023р. подав за допомогою  поштового зв`язку апеляційну скаргу /а.с. 58-60/, у якій посилаючись  на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано  усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати рішення суду першої інстанції від 13.01.2023р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. 
Адміністративна справа №160/19187/22, разом з матеріалами вищезазначеної апеляційної скарги, надійшли до суду апеляційної інстанції 23.02.2023р. /а.с. 49/
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.02.2023р. у справі №160/19187/22 відмовлено ГУ ПФУ у Київській  області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2023р. у даній справі,   апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Київській  області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2023р.  у справі №160/19187/22 залишено без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги  /а.с. 66/.
Відповідачем на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від 24.02.2023р.    у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги було усунуто /а.с. 70/.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2023р. у справі №160/19187/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ у Київській області на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 13.01.2023р. у справі №160/19187/22 /а.с. 75/ і розгляд справи в порядку письмового провадження призначено з 25.04.2023р. /а.с. 76/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб було повідомлено учасників справи / а.с. 78,79/.
У зв`язку з тим, що судді Панченко О.М. та Чередниченко В.Є.,  які  входять до складу колегії суддів, що розглядає справу №160/19187/22, перебувають у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №160/19187/22 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №160/19187/22 від 11.05.2023р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду:  головуючий суддя Коршун А.О., судді - Сафронова С.В., Чепурнов Д.В. /а.с. 81/.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України  датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав. 
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 - позивачу у справі,    призначена    пенсія відповідно до Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ та позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ у Київській області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2022р. у справі № 160/7654/22 адміністративний позов  задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Київській області щодо відмови   ОСОБА_1 здійснити  перерахунок та виплату пенсії  в розмірі 80% від суми грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, починаючи з 01.04.2019р.; зобов`язано ГУ ПФУ у Київській області здійснити з 01.04.2019р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80% від суми грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії  ГУ ПФУ у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити з 01.04.2019р. перерахунок та виплату пенсії на підставі   довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.01.2022р. №2/3/1/176, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язано ГУ ПФУ у Київській області здійснити з 01.04.2019р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії а підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.01.2022р. №2/3/1/176, з урахуванням раніше виплачених сум; в задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Листом №1000-0211-8/118343 від 22.11.2022р. Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Київській області повідомило  позивача  про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 26.07.2022р. у справі №160/7654/22, проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019р. відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.01.2022р. №2/3/1/176 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та раніше виплачених сум  та при перерахунку пенсії на виконання рішення суду враховано обмеження максимальним розміром пенсії /а.с. 14/.
Позивач вважає, що обмеженням максимального розміру пенсії  відповідачем порушено його права при здійсненні перерахунку пенсії і саме це обумовило звернення позивача до суду за захистом порушеного права. 
Спеціальним законом, який регулює спірні відносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією    та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно зі ст.63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
08.07.2011р. було прийнято Закон №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011р., яким внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, щодо обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі    Закону № 2262-XII, десятьма   прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Частиною 7 ст.43 Закону №2262-XII, передбачено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.
Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.
Тобто, положення ч.7  ст.43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.
Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
Таким чином з  20.12.2016р. (дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р.  № 7-рп/2016) обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців визнано таким, що не  відповідає   ст.17 Конституції України    положення ч.7    ст. 43 Закону № 2262-XII.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми   Закону №2262-XII   з урахуванням    Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми   Закону №3668-VI.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та від 27.01.2022 року у справі №240/7087/20.
Колегія суддів, з огляду на вищезазначене вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що  позивач має право на здійснення перерахунку пенсії з 01.04.2019р. без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами.
Щодо позовних вимог стосовно здійснення перерахунку пенсії з урахуванням щорічної індексації пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.03.2022р.. 
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено, що з 1 березня 2022 року:
перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;
у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - Постанова №118), установлено, що з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
З огляду на вищенаведене, з 01.03.2022р. проводиться перерахунок пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії   (коефіцієнт збільшення), однак п. 2 Постанови № 118 містить застереження про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом,  і тому колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. у справі № 520/15025/16-а  сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
З матеріалів справи, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», відповідач провів індексацію пенсії позивача, яка становить 2941,92грн, а загальний розмір нарахованої пенсії позивача, з урахуванням індексації, доплат та підвищень, становив 23955,60 грн. /а.с. 16 зворотна сторона/.
Однак, до виплати пенсія становить, з урахуванням максимального розміру 19340грн.
З огляду на вищезазначені  норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, зважаючи на визнання неконституційними положень ч.7  ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, та відсутність правових підстав для застосування до спірних відносин положень Закону № 3668-VI, колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, у зв`язку із застосуванням Постанови № 118, є протиправними.
Колегія суддів, з огляду на вищезазначене вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що  позивач має право на здійснення перерахунку пенсії з 01.03.2022р. з урахуванням положень Постанови № 118 без обмеження пенсійних виплат максимальним розміром.
З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і    ухвалено    законне рішення    про задоволення позовних вимог, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну    оскаржуваного судового рішення, не було встановлено,    тому колегія суддів вважає за необхідне    рішення суду першої інстанції від 13.01.2023р.    у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі,    суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального    права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 311,315,317,321,322 КАС України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області -  залишити без задоволення
Рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 13.01.2023р. у справі №160/19187/22 - залишити без змін. 
Постанова    суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.
Повний текст виготовлено та підписано  - 15.05.2023р.                
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов