Постанова 
Іменем України 
 
07 червня 2023 року
м. Київ
 
справа № 0907/115/2012
провадження № 61-9142св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач), 
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув  у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного  суду від 06 травня 2021 року в складі колегії суддів: Бойчука І. В.,                 Фединяка В. Д., Девляшевського В. А.,
ВСТАНОВИВ:
 
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2012 року публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» (далі -                 ПАТ «Ерсте Банк»), правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (далі - ТОВ «Спектрум Ессетс»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та примусове виселення з житлового приміщення.
Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2012 року позов задоволено частково. Звернуто стягнення за договором іпотеки від 26 червня 2008 року                                                № 014/0321/3/17841 на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. За рахунок вартості предмета іпотеки задоволено вимоги ПАТ «Ерсте Банк», які випливають із кредитного договору від 26 червня 2008 року                     № 014/0321/3/17841 із урахуванням основної суми боргу, відсотків, станом на 15 грудня 2011 року в загальному розмірі 39 362,09 дол. США, що еквівалентно 314 499,16 грн. Застосовано процедуру продажу предмета іпотеки, передбачену статтею 41 Закону України «Про іпотеку», шляхом проведення публічних торгів, зазначивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій щодо реалізації майна. Вирішено питання про судові витрати. У решті позову відмовлено.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від  29 березня 2021 року заяву представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 09 листопада               2012 року залишено без задоволення.
26 квітня 2021 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від   09 листопада 2012 року.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 травня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від                  09 листопада 2012 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявник звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою зі спливом річного строку з дня складання тексту судового рішення, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України.

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги
У квітні 2021 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від                           09 листопада 2012 року, у якій просила скасувати зазначене судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Підставою касаційного оскарження ОСОБА_2 зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від                           15 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 0907/115/2012 з Івано-Франківського міського суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від                         21 жовтня 2021 року зазначену справу призначено до судового розгляду.    
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від                         27 жовтня 2021 року зупинено касаційне провадження у справі                                  № 0907/115/2012 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 2-3887/2009 (провадження                              № 14-36цс21).
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від                        07 червня 2023 року касаційне провадження у справі № 0907/115/2012 поновлено.                    
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                      2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Касаційна скарга підлягає задоволенню.
Згідно із положенням частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня                     1992 року).
У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого  судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був  ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу  суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її проголошення). 
Згідно з частиною четвертою статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим. 
Підстави відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відмовляє  у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою  від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою цієї особи на це саме судове рішення; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.  
Залежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі,  якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Оскільки суд першої інстанції  постановив ухвалу про залишення заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення без задоволення 29 березня 2021 року, то саме з цього дня почався перебіг строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду першої інстанції. Апеляційну скаргу подано 26 квітня 2021 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, встановленого статтею 354 ЦПК України.
Висновки апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з пропуском присічного строку, передбаченого статтею 358 ЦПК України, є помилковими, оскільки судом не враховано, що апеляційна скарга подана відповідачем на заочне рішення суду першої інстанції, в такому випадку відлік строку на апеляційне оскарження  починається з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.
На підставі викладеного касаційний суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали від 06 травня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження допустив порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, справа передається на розгляд суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 406, 4089, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
 
Ухвалу Івано-Франківського апеляційного  суду від 06 травня 2021 року скасувати, а справу направити на розгляд до апеляційного суду.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко  	
 	В. М. Коротун  	
 	М. Ю. Тітов