Номер провадження: 33/813/476/23
Номер справи місцевого суду: 521/17241/22 
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К. 
Доповідач Батрак В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд під головування судді Батрака В.В., за участю секретаря Чапенка В.С., представника особи притягнутої до адміністративної відповідальності адвоката Скіндера В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 31 січня 2023 року, якою 

ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на один рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. 
ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наступних обставин.
Так, 24.10.2022 року о 01:45 год. по вулиці Дальницька,55 в м.Одесі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW–X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації тіла) у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано на відео з нагрудної камери №471024, №471010, №473746, №470622, №470944, №471470, №471178, до протоколу додається висновок №001037 «КНП «ООМЦПЗ» ООР №001037 від 24 жовтня 2022 року, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.
Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить поновити йому строк апеляційного оскарження постанови районного суду від 31 січня 2023 року, як пропущений з поважних причин, а також скасувати дану постанову районного суду та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу даного правопорушення.
Ставлячи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що в засіданні суду 1 інстанції при розгляді протоколу, присутній не був, про час і місце розгляду справи належним чином не повідомлявся, зазначена дата слухання справи – 24.11.2022 року о 10 годині, яка була оголошена поліцейським, що не відповідає дійсності, копію постанови суду у передбачені законом строки не отримав, а тому вважає, що строк апеляційного оскарження постанови районного суду пропущений ним з поважних причин і його слід поновити. 
В апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що судом були неповно з`ясовані всі обставини справи та досліджені докази у провадженні, оскільки 24.10.2022 року він не керував транспортним засобом марки «BMW-X5», р/н НОМЕР_1 , а як наслідок не порушував будь-яких пунктів Правил дорожнього руху України, а лише, під час приїзду працівників патрульної поліції, знаходився в салоні автомобіля, двигун якого був включений, з метою обігріву салону автомобіля.
Крім того, вказує, на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а пройшов його в медичному закладі добровільно.
Заслухавши суддю-доповідача, представника, особи притягнутої до адміністративної відповідальності на підтримання доводів клопотання та апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, перевіривши та проаналізувавши доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, зазначені в клопотанні про поновлення строку апеляційний суд вважає такими, зважаючи на, які строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП, встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі були відомі суду першої інстанції під час розгляду провадження та цілком враховані ним при постановленні відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.ст.245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, а саме - протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №361147 від 24.10.2022 року; - поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; - висновком щодо результатів медичного огляду; - актом евакуації т/з та вилученням посвідчення водія; - відеозаписами з боді-камер поліцейських, які маються на диску в матеріалах провадження.
Крім того, фіксація з боді-камери здійснена у відповідний процесуальний спосіб, зображення має відповідну якість для становлення перебігу подій, на яких чітко вбачається момент зупинення транспортного засобу на автозаправці «WOG», даний факт підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4 , яка є працівницею вищезазначеної заправки.
Доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають дійсності.
З наявного відеозапису фактично вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, однак він вів себе некоректно по відношенню до працівників поліції, своєю поведінкою демонстрував незгоду для проведення такого огляду.
Водночас відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного положення Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_1  був зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу патрульного поліції, від якого він відмовився. 
Отже відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Дослідивши зібрані докази у справі та надавши їм належну оцінку у сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України, з чим погоджується і апеляційний суд.
Протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений, відповідно до ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 і відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП. Крім зазначеного протоколу в матеріалах провадження мається ще ряд вищевказаних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого і ступінь вини ОСОБА_1 та вірно зроблено висновок про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Істотних порушень вимог КУпАП під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Зважаючи на викладене викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, зважаючи на що апеляційна скарга задоволення не підлягаю, а підстав для скасування оскаржуваної постанови суду, апеляційний суд не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 31 січня 2023 року, якою  його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОДЕСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В.БАТРАК