Ухвала
іменем України
8 травня 2023 року
м. Київ
справа № 681/589/22
провадження № 51-1792 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої               ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 5 січня 2023 року,
встановив:
Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2022 рокузадоволено клопотання прокурора та постановлено здійснювати розгляд кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК) за правилами спеціального судового провадження. Відмовлено в задоволенні заявлених адвокатом ОСОБА_5 клопотань про повернення прокурору обвинувального акту, а також про скасування арешту накладеного в ході досудового розслідування на майно ОСОБА_4 .
Не погоджуючись із вказаним рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 5 січня 2023 рокувідмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2022 року. Апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернуто захиснику ОСОБА_5 .
Захисник ОСОБА_5 , не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, звернувся з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2023 року касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 5 січня 2023 року було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.
У касаційній скарзі на усунення недоліків, яка подана в строк, захисник ставить питання про скасування ухвали Полонського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2022 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 5 січня 2023 року та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції клопотання захисника про скасування арешту та клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження. 
Так, захисник на обґрунтування доводів поданої касаційної скарги наводить свої заперечення щодо задоволення у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження, посилається на те, що фактичні обставини правопорушення та формулювання обвинувачення є неконкретними, а також вказує на необґрунтованість накладеного арешту на майно та невідповідність нерухомого майна ознакам речового доказу, з підстав детально викладених у касаційній скарзі. 
Перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження. 
Тобто, з огляду на вищезазначене, предметом перегляду суду касаційної інстанції може бути лише ухвала суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника. 
З урахуванням зазначеного, доводи касаційної скарги щодо необґрунтованості задоволення у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження, необґрунтованості накладення арешту на майно, а також неконкретності викладу фактичних обставини справи та формулювання обвинувачення не можуть бути предметом касаційного розгляду та не підлягають перевірці у касаційному порядку. 
Положеннями ст. 24 КПК встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК. 
Згідно з положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. 
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом. 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК, суд з урахуванням положень передбачених ст. 315 КПК проводить підготовку до судового розгляду. 
Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
Як убачається з касаційної скарги та доданих до неї копій оскаржуваних судових рішень, ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2022 рокузадоволено клопотання прокурора та постановлено здійснювати розгляд кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК за правилами спеціального судового провадження та відмовлено в задоволенні заявлених адвокатом ОСОБА_5 клопотань про повернення прокурору обвинувального акту, а також про скасування арешту накладеного в ході досудового розслідування на майно ОСОБА_4 .
При цьому, у вказаній ухвалі суду першої інстанції зазначено, що ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Водночас, з урахуванням положень, передбачених ч. 4 ст. 314 КПК, лише ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Оскарження ухвал за наслідками проведеного підготовчого судового засідання (в порядку ст. 314, 315 КПК) з інших підстав, у тому числі на які посилається захисник - не передбачено. 
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Суддя Хмельницького апеляційного суду, перевіряючи апеляційну скаргу захисника на відповідність вимогам ч. 4 ст. 399 КПК, дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначена ухвала суду першої інстанції не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з чим постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження. 
На обґрунтування свого рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що можливість окремого апеляційного оскарження ухвали даного виду, до ухвалення судового рішення, процесуальним законом не передбачена, і така ухвала не перешкоджає подальшому провадженню, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2022 року діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону. 
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, у касаційній скарзі не наведено.
Таким чином, за результатом перевірки доводів захисника ОСОБА_5 щодо оскарження вищезазначених судових рішень, колегія суддів не встановила підстав, які б свідчили про необхідність задоволення касаційної скарги захисника. 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 14 грудня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 5 січня 2023 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                        ОСОБА_3