ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/10087/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції, 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року (суддя Горбалінський В.В.) 
у справі № 160/10087/22
за позовом ОСОБА_1 ,   
до Департаменту патрульної поліції, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -   Первинна професійна спілка «Правозахисники країни»,
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                               
                                                    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -  Первинна професійна спілка «Правозахисники країни», в якому просила:
визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції по нарахуванню та виплаті позичці під час розрахунку при звільненні грошової компенсації не в повному обсязі за березень, квітень, травень 2022 року (без урахування суми посадового окладу, щомісячних обов`язкових видів грошового забезпечення, компенсацій за дні невикористаної відпустки, матеріальної допомоги та допомоги на вирішення соціально - побутових питань);
зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 повну грошову компенсацію за березень, квітень, травень 2022 року під час розрахунку при звільненні (з урахуванням суми посадового окладу, щомісячних обов`язкових видів грошового забезпечення, компенсацій за дні невикористаної відпустки, матеріальної допомоги та допомоги на вирішення соціально - побутових питань);
зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 травня 2022 року по день фактичного розрахунку. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка, лейтенант поліції, проходила службу на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. Наказом Департаменту патрульної поліції № 623 о/с від 15.03.2022, лейтенанта поліції, позивачку звільнено зі служби в поліції. Згодом, наказом Департаменту патрульної поліції № 785 о/с від 13.05.2022 скасовано пункт наказу № 623 о/с від 15.03.2022 в частині звільнення зі служби лейтенанта поліції ОСОБА_1 , з 15.03.2022, після чого, позивачка продовжила проходити службу в поліції. Наказом Департаменту патрульної поліції № 798 о/с від 23.05.2022 позивачку звільнено зі служби в поліції з 23 травня 2022 року на підставі п.7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України». Позивачка зазначає, що за період часу з 15.03.2022 по 13.05.2022 відповідач мав виплатити заробітну плату (14000 грн.) з компенсацією за час вимушеного прогулу, а також передбачену законом грошову винагороду та інші виплати, які передбачені чинним законодавством. Натомість за два місяці позивачці нарахована та виплачена компенсація у розмірі всього 10827,00 грн. Позивачка вважає дії відповідача протиправними, оскільки останній зобов`язаний нарахувати та виплатити на користь позивачки повну грошову компенсацію за березень, квітень, травень 2022 року під час розрахунку при звільненні та нарахувати і виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 травня 2022 року по день фактичного розрахунку. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Департаменту патрульної поліції  на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 15661,17 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що позивачка фактично не згодна із виплаченою їй сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2022 по 12.05.2022. Суд встановив, що виходячи з середньоденної заробітної плати позивачки 499,96 грн. і періоду вимушеного прогулу з 16.03.2022 по 12.05.2022,  сума середнього заробітку за 58 днів вимушеного прогулу складає 28997,68 грн. Оскільки відповідачем на користь позивачки нараховано суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за спірний період у розмірі  13336,51 грн., за висновком суду залишок недоплаченої суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за спірний період, який підлягає стягненню  на користь позивачки, складає 15661,17 грн.
При цьому, суд вказав, що вимоги позивачки про зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.05.2022 по день фактичного розрахунку не підлягають задоволенню, оскілки в даній справі періодом вимушеного прогулу є період з 16.03.2022 по 12.05.2022, коли позивачка була звільнена зі служби незаконно.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволення позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Відповідач зазначає, що відповідно до змісту оскаржуваного рішення, у період з 16.03.2022 по 12.05.2022 відповідачем виплачена позивачці компенсація за час вимушеного прогулу у розмірі 13336,51 грн., а стягнення судом з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 15661,17 грн. є висновком суду щодо неправильного розрахунку такої компенсації відповідачем, оскільки останній мав сплатити замість суми 13336,51 грн., суму 28997,68 грн. 
Відповідач звертає увагу на те, що позивачка не оскаржувала суму вже нарахованої компенсації за час вимушеного прогулу у період з 16.03.2022 по 12.05.2022, а просила нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 травня 2022 року по день фактичного розрахунку. В цій позовній вимозі їй судом було відмовлено. Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо суми відшкодування за час вимушеного прогулу є помилковим, оскільки під час розрахунку необхідної суми, відповідач керувався Порядком № 260, затвердженим наказом МВС України від 06.04.2016.   
Крім того, наказом Департаменту патрульної поліції № 785 о/с від 13.05.2022 скасовано пункт наказу № 623 о/с від 15.03.2022 в частині звільнення зі служби позивачки. Отже, її було поновлено на посаді  та виплачена грошова компенсація за час вимушеного прогулу з урахуванням положень Порядку № 260, а саме: з урахуванням встановленої премії у розмірі 0,00 відсотків. Зазначена судом середньоденна заробітна плата позивачки вирахувана із наявністю щомісячної премії, яка наказом № 623 о/с не передбачена. Водночас, наказ  Департаменту патрульної поліції від 15.03.2022 № 623 о/с не скасований в частині нарахування розміру премії, а отже є чинним в цій частині. З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що ним проведено з позивачкою остаточний розрахунок при звільненні, тому рішення суду від 03.11.2022 підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог.   
Позивачка проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін через необґрунтованість доводів скаржника.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в частині задоволення позову. 
Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується, тому  судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду першої інстанції не перевіряється.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка - ОСОБА_1 , лейтенант поліції, проходила службу на посаді інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.
Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції № 623 о/с від 15.03.2022, лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції із відрахуванням грошового забезпечення за 10 діб надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року; установивши премію за березень 2022 року в розмірі 0,00 відсотків.
Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 2151, 97 грн.
Наказом Департаменту патрульної поліції № 785 о/с від 13.05.2022 скасовано пункт наказу № 623 о/с від 15.03.2022 в частині звільнення зі служби лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151727), інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3, з 15.03.2022.
Наказано виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 16.03.2022 до 12.05.2022. Підстава: наказ Департаменту патрульної поліції від 12.05.2022 № 281.
Наказом Департаменту патрульної поліції № 798 о/с від 23.05.2022 звільнено зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151727), інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3, з 23 травня 2022 року з відрахуванням грошового забезпечення за 5 діб надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, установивши премію за травень 2022 року в розмірі 109,062 відсотків. 
Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 1845,20 грн. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 23.05.2022.
Листом від 01.07.2022 Департамент патрульної поліції повідомив позивачку, що з нею проведено остаточний розрахунок при звільненні - 28.06.2022 на загальну суму 13336,51 грн.
Вважаючи, що під час розрахунку при звільненні позивачки відповідачем не нарахована та не виплачена грошова компенсація в повному обсязі за березень, квітень, травень 2022 року, що зумовлює зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23 травня 2022 року по день фактичного розрахунку, позивачка звернулась до суду з цим позовом. 
За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що виплачена позивачці при її звільнення 23.05.2022 сума 13336,51 грн. є сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16.03.2022 до 12.05.2022, яка обрахована відповідачем неправильно, всупереч Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.
З цього приводу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» N 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260). 
Згідно п. 3 розділу І вказаного Порядку №260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. 
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до п.9 розділу І Порядку №260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата. 
Пунктом 12 розділу ІІ Порядку № 260 розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення. Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції. Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 13 розділу ІІ Порядку № 260, поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік може надаватись матеріальна допомога для оздоровлення, розмір якої повинен бути не менше їх посадового окладу та не більше місячного грошового забезпечення, та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, розмір якої не повинен перевищувати їх місячного грошового забезпечення.
Виплата поліцейським матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється на підставі їх рапортів у розмірі, визначеному керівником органу поліції.
Відповідно до п.6 розділу ІІІ Порядку № 260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Судом встановлено, що позивачці у 2022 році нараховано матеріальну допомогу для оздоровлення в розмірі 13202,25 грн.
В спірному випадку, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції № 623 о/с від 15.03.2022 лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3, звільнено зі служби в поліції з відрахуванням грошового забезпечення за 10 діб надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, установивши премію за березень 2022 року в розмірі 0,00 відсотків. 
Відповідно до цього ж наказу, сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк насіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 2151,97 грн. (а.с. 7).
Наказ Департаменту патрульної поліції від 15.03.2022 № 623 о/с не скасований в частині нарахування розміру премії, а отже є чинним в цій частині. 
В подальшому наказом Департаменту патрульної поліції № 785 о/с від 13.05.2022 скасовано пункт наказу № 623 о/с від 15.03.2022 саме в частині звільнення зі служби лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151727), інспектора взводу №1 роти №1 батальйону № 3, з 15.03.2022. (а.с. 8).   
Із наданої Департаментом патрульної поліції інформації на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 вбачається, що на день звільнення ОСОБА_1 їй встановлено такі види грошового забезпечення: посадовий оклад – 2400,00 грн., оклад за спеціальним званням – 1400,00 грн., надбавка за стаж служби (15 %) – 570,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби ( 40 %) – 1748,00 грн., індексація – 1766,47 грн.
З урахуванням наведеного, розмір грошового забезпечення за 1 календарний день на день звільнення ОСОБА_1 становить 254,33 грн. (7884,47 грн. / 31 к. д. = 254,33 грн., де 7884,47 грн. – сума встановлених на день звільнення складових грошового забезпечення, 31 – кількість календарних днів в березні 2022 року) - а.с. 64-67. 
В червні 2022 року позивачці виплачене грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 16.03.2022 по 12.05.2022 на загальну суму 14751,26 грн. (254,33 грн. * 58 к. д. = 14751,26 грн., де 254,33 грн. – розмір грошового забезпечення за однин календарний день, 58 – загальна кількість днів вимушеного прогулу.
Як вбачається з розрахункового листа позивачки за червень 2022 року, Департаментом патрульної поліції проведено 28.06.2022 остаточний розрахунок з                 ОСОБА_1 на загальну суму 13336,51 грн. (за вирахуванням військового збору в сумі 200,05 грн.) відповідно до платіжного доручення від 27.06.2022 № 6590. (а.с. 67). 
Листом від 01.07.2022 № Ш-5459/41/5/05-2022 Департамент патрульної поліції повідомив ОСОБА_1 про проведений з нею остаточний розрахунок. (а.с. 29).
Таким чином, у зв`язку з поновленням позивачки на посаді згідно наказу  Департаменту патрульної поліції № 785 о/с від 13.05.2022 їй виплачена грошова компенсація за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2022 по 12.05.2022 з урахуванням приписів Порядку № 260. 
Суд апеляційної інстанції  не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неправильного розрахунку відповідачем компенсації за час вимушеного прогулу, оскільки в даному випадку відповідач правомірно керувався Порядком № 260, затвердженим наказом МВС України від 06.04.2016.   
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалення нового рішення про відмову в позові.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                                  
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі № 160/10087/22 скасувати в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко