Ухвала
 
22 травня 2023 року
м. Київ
справа № 490/6324/19
провадження № 61-6869ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у справі 
за позовом прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 
про скасування реєстрації права власності та витребування майна,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року прокурор Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив:
- скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис від 26 лютого 2016 року № 13538179 про реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;
- витребувати у ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1 000 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,6 кв. м під літ. «А-1», шляхом знесення житлового будинку за вказаною адресою.
Центральний районний суд міста Миколаєва своїм рішенням від 21 жовтня 2020 року у задоволенні позову прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах Миколаївської міської ради відмовив.
Миколаївський апеляційний суд своєю постановою від 04 квітня 2023 року рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 21 жовтня 
2020 року скасував та ухвали нове судове рішення, яким позов прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах Миколаївської міської ради задовольнив частково.
Постановив повернути на користь держави земельну ділянку площею 
1 000 кв. м, яка розташована за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Постановив знести житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 
на праві власності.
У задоволені позовних вимог прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах Миколаївської міської ради про скасування реєстрації права власності відмовив.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
У травні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
 ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду 
від 04 квітня 2023 року.
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення чи відмови 
у відкритті касаційного провадження немає. 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені 
у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на:
- пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку);
- пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Разом з тим, у касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання мотивоване тим, що будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та щодо якого суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про його знесення, є житлом ОСОБА_1 .
Також заявник зазначає, що постанова Миколаївського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року набирає законної сили з дня її прийняття, отже, рішення суду про знесення спірного житлового будинку набрало законної сили (10 квітня 2023 року) та підлягає виконанню, у тому числі примусовому.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення, такими мотивами, зокрема може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Враховуючи те, що спір між сторонами стосується повернення земельної ділянки та знесення житлового будинку, яке є житлом відповідача, з метою забезпечення балансу прав та інтересів сторін під час здійснення касаційного провадження, наявні підстави для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 04 квітня 
2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтею 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Центрального районного суду міста Миколаєва цивільну справу № 490/6324/19 за позовом прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про скасування реєстрації права власності та витребування майна.
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання судового рішення задовольнити.
Зупинити виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
В. В. Сердюк
В. А. Стрільчук