ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 квітня 2023 року           справа №200/16770/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєв Е.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 р. у справі № 200/16770/21 (головуючий І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій, -
                                                              У С Т А Н О В И В: 

22 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про: визнання протиправними дій відповідача щодо повторної відмови призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державно пенсійне страхування”; скасування рішення відповідача від 09 листопада 2021 року про відмову у призначенні пенсії зі змінами; зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах з 18 січня 2021 року відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державно пенсійне страхування”.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 р. у справі № 200/16770/21 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09 листопада 2021 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії зі змінами. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 січня 2021 року № 250 про призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що управлінням зараховано всі періоди роботи згідно з відомостями трудової книжки та висновками суду у справі № 200/2027/21-а, проте такого стажу не достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.    
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України.
18 січня 2021 року позивач звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, зареєстрованою за № 250.
Рішенням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 25 січня 2021 року № 250 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. 
У рішенні від 25 січня 2021 року № 250 зазначалось, що структурним підрозділом відповідача не зараховано до пільгового стажу періоди з 01 листопада 2011 року по 26 січня 2012 року, з 05 квітня 2020 року по 12 липня 2020 року. При цьому страховий стаж позивача складає 27 років 10 місяців 28 днів, у тому числі стаж роботи на підземних роботах - 22 роки 10 місяців 1 день.   
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі № 200/2027/21-а визнано протиправним і скасовано рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області “Про відмову в призначенні пенсії” від 25 січня 2021 року № 250; зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 січня 2021 року № 250 року про призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
З мотивувальної частини судового рішення суд вбачає, що визнано протиправним незарахування до пільгового стажу періоди з 01 листопада 2011 року по 26 січня 2012 року, з 01 вересня 2019 року по 04 квітня 2020 року, 13 липня 2020 року по 31 листопада 2020 року в цілому, а також лише 1 місяць простою із періоду з 05 квітня 2020 року по 12 липня 2020 року.  
Після повторного розгляду заяви рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09 листопада 2021 року відмовлено в призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Зарахувавши на виконання судового рішення до пільгового стажу періоди роботи з 01 листопада 2011 року по 26 січня 2012 року, з 01 вересня 2019 року по 04 квітня 2020 року, 05 квітня 2020 року по 04 травня 2020 року, 13 липня 2020 року по 30 листопада 2020 року, відповідач у рішенні від 09 листопада 2021 року зазначив, що страховий стаж позивача складає 27 років 10 місяців 28 днів, у тому числі стаж роботи на підземних роботах - 23 роки 1 місяць 27 днів.
Відомості щодо зарахування періодів, наведених у рішенні відповідача від 09 листопада 2021 року, підтверджуються формою РС-право.       
Таким чином, на виконання рішення суду від 17 травня 2021 року у справі № 200/2027/21-а відповідачем не зараховано лише 1 день, а саме 31 листопада 2020 року.
Позивач вважає, що за відомостями уточнюючих довідок його пільговий стаж становить 23 роки 5 місяців 13 днів (на відміну від даних відповідача 23 роки 1 місяць 27 днів).   
Зі змісту позовної заяви суд вбачає, що розбіжності між обчисленим сторонами стажем полягає, по-перше, у помилковому розумінні позивачем висновків суду в рішенні від 17 травня 2021 року у справі № 200/2027/21-а. Суд звертає увагу позивача, що незарахування періоду з 05 травня 2020 року по 12 липня 2020 року не визнано судом у справі № 200/2027/21-а протиправним.      
По-друге, позивач обчислює стаж по дату звернення із заявою - 18 січня 2021 року, відповідач лише до 30 листопада 2020 року. Отже, період з 01 грудня 2020 року по 18 січня 2021 року і є спірним у межах цієї справи. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає  Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09 липня 2003 року № 1058-IV  (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до абзацу 1 частини третьої  статті 114 Закону № 1058-IV  працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років […].
Вказані положення кореспондуються з приписами статті 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05 листопада 1991 року № 1788-XII  (далі – Закон № 1788-XII).
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202  затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Список № 202).
До вказаного Списку включено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах (абзац 1 розділу І Списку № 202).
Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави для висновку, що право на передбачену частиною третьою  статті 114 Закону № 1058-IV  пенсію незалежно від віку мають робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахтах, та за наявності передбаченого стажу такої роботи - 25 років.
Згідно зі  статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05 листопада 1991 року № 1788-XII  (далі – Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. […].
Записом № 29 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 11 червня 1996 року підтверджується, що з 01 вересня 2019 року по сьогоднішній день позивач працює гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем у шахті на Товаристві з додатковою відповідальністю “Шахта “Білозерська”.
Суд зазначає, що у трудовій книжці відображені відповідні відомості про особу, яка вчинила ці записи, міститься її підпис, записи завірені печаткою підприємства, достовірність записів сумніву не викликає.
Отже, записами трудової книжки належним чином підтверджується зайнятість позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахті в період роботи з 01 грудня 2020 року по 18 січня 2021 року.
Доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день під землею, суду не надано.
Навпаки, пільговий характер роботи підтверджено довідкою від 15 січня 2021 року № 127. 
Таким чином, відповідачем протиправно незараховано до страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114  Закону № 1058-IV, період роботи позивача з 01 грудня 2020 року по 18 січня 2021 року. 
31 листопада 2020 року підлягає зарахуванню з огляду на приписи частини другої статті 14, частини четвертої статті 78 КАС України.  
Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України “Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення”” від 20 січня  1992 року № 8 (далі – Роз`яснення № 8) передбачено, що працівникам, зайнятим на підземних роботах, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до  статті 14 Закону № 1788-XII, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виймальних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення, - за 9 місяців.
Оскаржуваним рішенням відповідача від 09 листопада 2021 року вже було визначено, що змішаний пільговий стаж роботи становить 23 роки 1 місяць 27 днів, тобто не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку (ст. 14-20 – 9 років 8 місяців 8 днів, ст. 14-25 – 13 років 5 місяців 19 днів). Кратність обчислення стажу не застосовувалась. 
Тому з урахуванням встановлених обставин суд вважає, що Роз`яснення № 8 повинно бути застосовано при призначенні пенсії позивачеві відповідно до частини третьої  статті 114 Закону № 1058-IV, яка кореспондується з приписами частини першої статті 14 Закону 1788-XII,  в частині додаткового зарахування місяців роботи: за 1 рік роботи 3 місяці - для періодів на підземних роботах, але за провідними професіями (ст. 14-20), як кожний повний рік за 9 місяців на підземних роботах (ст. 14-25).  
На підставі частини другої статті 9 КАС України суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 09 листопада 2021 року про відмову у призначенні пенсії.
Задоволення цієї вимоги є належним способом захисту і поглинає іншу вимогу щодо визнання протиправними дій відповідача щодо повторної відмови призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державно пенсійне страхування”.
Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах з 18 січня 2021 року відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державно пенсійне страхування”, то з урахуванням змісту статті 81 Закону № 1788-XII належним способом захисту буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18 січня 2021 року № 250 про призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 р. у справі № 200/16770/21 - залишити без задоволення.                                                                                     Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 р. у справі № 200/16770/21 - залишити без змін.                                                                                        
Повне судове рішення складено 18 квітня 2023 року.     
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Е.Г. Казначеєв

                                                                                                               І.В. Сіваченко