П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/14770/22	

 	 Суддя в суді І інстанції Самойлюк Г.П.  Рішення суду І інстанції ухвалено у м. Одеса	

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на публічній службі,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Національної поліції в Херсонській області, а саме: 
- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 14 вересня 2022 року № 606;
- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 14 вересня 2022 року № 777 о/с; 
- поновлення на посаді поліцейського відділення № 2 взводу № 2 роти КС ГУНП.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року відмовлено у задоволені позовних вимог.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивача протиправно звільнено зі служби в поліції на підставі висновків проведеного службового розслідування.
В даному випадку, апелянт вважає, що факт вручення йому підозри у кримінальному провадженні не є достатньою підставою для його звільнення з поліції, так як на момент звільнення зі служби він не був притягнутий до кримінальної відповідальності.
При цьому, на переконання апелянта, проведеним службовим розслідуванням не доведено факту вчинення ним будь-яких протиправних діянь, а як наслідок необхідності звільнення його зі служби.
В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу, з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволені позовних вимог, так як проведеним службовим розслідуванням встановлено вину позивача у вчиненні спірних дисциплінарних проступків, а тому його правомірно звільнено зі служби в поліції.
Крім того, позивачем подано відповідь на відзив суб`єкта владних повноважень.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що сержант поліції ОСОБА_1 проходив службу на посаді поліцейського відділення № 2 взводу № 2 роти КС ГУ НП в Херсонській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 14 вересня 2022 року № 777 о/с ОСОБА_1 звільнений зі служби зі служби в Національній поліції згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення за результатами проведеного службового розслідування.
Підставою видання зазначеного наказу є наказ ГУ НП в Херсонській області № 606 від 14 вересня 2022 року, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за результатами проведеного службового розслідування.
При цьому, відповідно до висновку службового розслідування, дисциплінарний проступок ОСОБА_1 виразився у грубому порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2, 3 ч.1, 2 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, що виразилось у самовільному залишенні місця несення служби, недотриманні основних обов`язків і принципів діяльності поліцейського, вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських, що унеможливлює подальше виконання працівником своїх обов`язків.
Не погоджуючись з правомірністю свого звільнення зі служби в поліції позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивача правомірно звільнено зі служби в поліції, з чим погоджується судова колегія, з огляду на наступне.
Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію».
Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва
Згідно ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
При цьому, Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджено Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».
В даному випадку, цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Згідно ч. 1 ст. 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною 2 встановлено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно ч. 1 ст. 11 Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно ч. 1 ст. 13 Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Частиною 3 вказаної статті встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
При цьому, згідно ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Згідно ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності звільнення позивача зі служби в поліції на підставі висновків проведеного службового розслідування.
В даному випадку, згідно висновків проведеного службового розслідування вбачається, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення Присяги поліцейського, ЗУ «Про Національну поліцію», а також інших підзаконних нормативно-правових актів, що регулюють діяльність поліцейських.
В свою чергу, щодо встановленого за наслідком проведення службового розслідування факту порушення позивачем Присяги поліцейського, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, вищевикладеними положеннями ЗУ «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.
При цьому, зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, вбачається, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Тобто, колегія суддів вважає, що поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.
В даному випадку, сторонами у справі не заперечується факт затримання позивача працівниками правоохоронних органів за підозрою у вчиненні злочину, пов`язаного з торгівлею наркотичними засобами.
Обставини затримання позивача та його пояснення з цього приводу викладено в ухвалі Суворовського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2022 року, у справі № 523/10763/22.
В свою чергу, колегія суддів вважає, що факт затримання поліцейського під час можливого збуту наркотичних засобів, без сумніву підриває авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості, довіру суспільства до органів поліції.
При цьому, колегія суддів вважає вказані обставини достатньою підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджено ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року.
Тобто, вищезазначені дії позивача, які кваліфіковано суб`єктом владних повноважень у якості порушення Присяги поліцейського, вчинено позивачем в період дії воєнного стану в Україні, що обтяжує його вину.
Крім того, сторонами у справі не заперечується, що до звільнення зі служби в поліції позивач проходив службу у м. Миколаїв.
При цьому, у межах доводів апеляційної скарги не заперечується той факт, що позивач 07 вересня 2022 року у робочий час, без повідомлення свого керівництва, знаходився в м. Одеса, а як наслідок не виконував своїх службових обов`язків. 
Тому, враховуючи обставини та період вчинення позивачем спірного правопорушення, зібрані у ході службового розслідування докази та пояснення, а також особу позивача, колегія суддів погоджується з висновком суб`єкта владних повноважень про необхідність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про необхідність звільнення позивача зі служби в поліції.
Крім того, з урахуванням обставин вчинення позивачем спірних правопорушень, враховуючи факт його затримання та тримання під вартою, а також факт введення в Україні воєнного стану, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області не порушено процедури проведення службового розслідування та звільнення позивача зі служби.
Між тим, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322,  325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

  Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
  Судді	    	Єщенко О.В.    Крусян А.В.