Справа № 943/1410/22                                Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І. 
Провадження № 33/811/552/23                 лДоповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17лютого 2023 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 29.10.2022 о 15:30 год., на 503 км+300м автодороги Київ-Чоп керував транспортним засобом марки "DAF" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" з показом 3.22 проміле.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 лютого 2023 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт покликається на те, що у судовому засідання 17.02.2023 року судом першої інстанції було проголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної постанови. ОСОБА_1 не мав можливості зробити висновки щодо правильності застосування судом норм матеріального чи процесуального права, оскільки не був присутній в судовому засіданні під час проголошення повного судового рішення, а постанова суду, яка була направлена, вручена ОСОБА_1 24.03.2023, що підтверджується інформацією із сайту Укрпошти. Таким чином, строк для подачі апеляційної скарги закінчується 03.04.2023 року, а апеляційна скарга подана до поштового відділення 31.03.2023 року, тобто протягом 10 днів з дня вручення йому повного судового рішення. 
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права та не вірно застосував норми матеріального права, що призвело до постановлення незаконного рішення.
Звертає увагу, що наявні матеріали справи не містять належних та допустимих доказів правомірності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Таким чином, за відсутності зафіксованого факту порушення ОСОБА_1 ПДР, як підстави зупинки транспортного засобу, подальші дії поліцейського щодо виявлення ознак сп`яніння та проведення огляду є неправомірними. 
Зауважує, що з матеріалів справи та відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції не вбачається, щоб поліцейський вручав ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, відсутні відомості про таке вручення або відмову від отримання направлення. Також протокол не було оформлено в присутності двох свідків, які були очевидцями керування транспортним засобом водієм з ознаками сп`яніння.
Зазначає, що належним і допустимим доказом фіксування обставин вчинення адміністративного правопорушення, фіксування складання протоколів про адміністративні правопорушення є відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення і такі відеозаписи повинні бути безперервними. Тобто після активації нагрудної відеокамери все спілкування повинно бути записане безперервно. На DVDдиску містяться три відео файли, на яких не відображено як було зупинено авто ОСОБА_1 , особу, яка ним керувала, момент роз`яснення особі прав та обов`язків, свідків, які мали б бути присутні та відсутні зображення проведення огляду на сп`яніння.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Юхимович В.Ф. не прибули, хоча адвокат Юхимович В.Ф. був повідомлений про дату і час розгляду апеляційної скарги та зобов`язався повідомити ОСОБА_1 .
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Юхимовича В.Ф.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, перевіривши наявні матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.
Так, із змісту досліджених судом першої інстанції та перевірених судом апеляційної інстанції матеріалів справи встановлено, що вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №234538 від 29.10.2022, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення (а.с.2);
- результатом тестування на алкоголь на приладі "Драгер", за результатом якого ОСОБА_1 29.10.2022 перебував в стані алкогольного сп`яніння - 3,22 проміле (а.с.1);
-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4);
-копією постанови серії ЕАР № 6094410 від 29.10.2022, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП (а.с.8);
- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, який узгоджуються із обставинами, вказаними в протоколі та долучений до матеріалів справи, якому суд першої інстанції дав належну оцінку.
Вказані обставини стали об`єктивною підставою для складання працівниками поліції протоколу, відповідно до вимог ст. 254 КУпАП.
Дослідивши відеозапис, що міститься в матеріалах справи, апеляційний суд встановив, що працівниками поліції були дотримані вимоги закону щодо їх дій при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . 
Належить взяти до уваги, що незважаючи на незгоду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу, цей протокол складений уповноваженою особою і дії службової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, а також останній не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта в цій частині.
Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не оскаржував постанову серії ЕАР № 6094410 від 29.10.2022, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП.
Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу, внаслідок чого суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості їх врахувати.
Доводи апеляційної скарги про те, що нібито ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факт керування транспортним засобом, зокрема зазначає, що їхав на Рава-Руську.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що протокол складено у відсутності свідків, не є обґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку складено поліцейськими із застосуванням технічного засобу відеозапису - нагрудної відеокамери поліцейського, матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, отже відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП присутність двох свідків при складанні протоколу була не обов`язковою.
Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання в апеляційній скарзі на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 лютого 2023 року.
Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 17 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф.Романюк