ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1297/23 Справа № 178/659/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лісняк В. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 червня 2023 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника - Серебрякова Е.С.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Серебрякова Ернеста Сергійовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , на постанову судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

       У постанові суду зазначено, що 20 березня 2023 року о 06 год. 45 хв. на автошляху М08, с.Українка вул.Дорожня Кам`янського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ваз 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

       В апеляційній скарзі захисник Серебряков Е.С. порушує питання про скасування постанови судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування зазначає, що в порушення вимог ст.268 КУпАП суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , позбавивши його можливості надати пояснення та заперечення. При цьому, належним чином не повідомляв його про день, час та місце слухання справи.

       Крім того, зазначає, що відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я стало те, що працівники поліції намагалися здійснити такий огляд вже після спливу 2 годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, що вбачається з відеофіксації (нагрудної камери). Разом з цим, звертає увагу, що працівники поліції пропонуючи особі пройти освідування за допомогою приладу "Драгер" повинні надавати герметично запаковані частини, а не відкриті, які могли бути використані іншими особами і відповідно покажуть невірні дані, а також на вимогу водія повинні пред`явити сертифікат на прилад "Драгер", в якому зазначено термін дії для використання, що працівниками поліції зроблено не було, оскільки при собі вони вказаного приладу не мали.
       Водночас наголошує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не рухався, а просто стояв на автозаправці біля авто, коли до нього підійшли працівники поліції, які нібито-то за ознаками сп`яніння склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, що було зафіксовано на відео, яке мало бути додане до протоколу в якості доказів, але суд в оскаржуваній постанові про відеозапис не зазначив та свідків у судовому засіданні не допитав.
       Таким чином, сторона захисту вважає, що оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, ним взагалі не було завдано ніякої суспільної небезпеки, не спричинену шкоди, тому в його діях взагалі відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
               
       В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Серебряков Е.С. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

       До апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, але захисник не заперечував проти розгляду справи без його підзахисного, що, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

       Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

       Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
       Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
       Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

       Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
       Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №011293 від 20.03.2023 року; акт відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмові пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; рапорт від 20.03.2023 року та акт тимчасового затримання транспортного засобу від 20.03.2023 року.
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №011293 від 20.03.2023, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 20 березня 2023 року о 06 год. 45 хв. на автошляху М08, с.Українка вул.Дорожня Кам`янського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. У протоколі зафіксовано, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конститиції України, ст.268 КУпАП, у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено «На окремому аркуші». Крім того зафіксовано, що було вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 від 28.04.2001 року та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана.
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер в присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с.3).
Згідно акту огляду тимчасового затримання транспортного засобу від 20.03.2023 року (а.с.4), поліцейський СРПП ВП №6 Криничанського РУП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_4 здійснив огляд та тимчасово затримав транспортний засіб ВАЗ 2108 НОМЕР_1 , потім передав транспортний засіб для його примусового переміщення на спеціальний майданчик інспектору СРПП ВП №6 Матвієвському С..
       Згідно реєстрації заяв в ЄО від 20.03.2023 року (а.с.2) вбачається, що 20.03.2023 о 06:44 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: Криничанський район, с. Українка, траса, заявниця ОСОБА_5 представилася працівником поліції та повідомила, що на криничанській розвилці, біля АЗС МОТО зупинила водія та виявила, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, авто марки ВАЗ2108 НОМЕР_3 .
Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 20.03.2023 року (а.с.5,6) вбачається, що 20.03.2023 року о 06:45 годині вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків під час того, як ОСОБА_1 відмовився проходити медичне обстеження в медичному закладі та на місці на факт перебування в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 мав запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та почервоніння очей.
Згідно письмових пояснень самого ОСОБА_1 від 20.03.2023 року (а.с.7), наданих ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 20.03.2023 о 06:45 год. він поїхав за кермом свого автомобіля ВАЗ2108, д.н.з. НОМЕР_1 на АЗС "МОТТО", щоб заправити авто пальним. Керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, оскільки ввечері 19.03.2023 року вживав алкогольні напої пиво"Zibert" 0,5 л, у зв`язку з чим, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі категорично відмовився, визнає, що керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння.
Отже зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності інформації спростовують твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
       Разом з цим, доводи апеляційної скарги про те, що 20.03.2023 ОСОБА_1 не керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_4 , а просто стояв на автозаправці біля авто є не обґрунтованими, оскільки, як вбачається зі змісту наданих ОСОБА_1 письмових пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, останній не заперечував факт керування автомобілем ВАЗ 2108, а також без будь-яких зауважень підписав протокол про адміністративне правопорушення.
       Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі захисник не оспорює сам факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а лише оспорює наявність доказів на підтвердження факту його керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
       Отже, на переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.
       Суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи апелянта про недотримання працівниками поліції вимог ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП через відсутність відеозапису, з огляду на наступне.
За приписами частини 2,3 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Оскільки надані суду матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, тому у працівників патрульної поліції не було підстав для обов`язкового фіксування факту його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів відеозапису.
       Крім того, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про те, що пояснення свідків  ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є неналежними доказами у справі, так як суд першої інстанції не допитав їх у судовому засідання, оскільки з матеріалів справи вбачається, що у суду першої інстанції не було жодних підстав ставити під сумнів правдивість письмових пояснень вказаних свідків, так як пояснення у них відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити та підписані свідками без застережень. 
       Щодо доводів сторони захисту про порушення місцевим судом вимог ст.268 КУпАП, у зв`язку із розглядом справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що його права, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді. 
       Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
       Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
       Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
       Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Серебрякова Е.С. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

        На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Серебрякова Ернеста Сергійовича - залишити без задоволення, а постанову судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                         В.В. РУДЕНКО