ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року 
м. Київ

справа №420/5998/21
адміністративне провадження № К/990/30605/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:                                                                       
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В., Губської О.А., 

розглянувши у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу за позовом  ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року (головуючий суддя - Турецька І.О., судді: Стас Л.В., Шевчук О.А.) 

І. СУТЬ СПОРУ
1.          У квітні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду із позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач, Управління), в якому просила: 
-- визнати протиправним та скасувати наказ від 02 грудня 2020 року №85-дв «Про накладання дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 »;
- поновити позивачку на посаді заступника начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 09 березня 2021 року;
- стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 березня 2021 року по день винесення судового рішення по суті.
2.          На думку позивачки, спірний наказ прийнято із порушенням вимог статті 67 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII) та без врахування пункту 4 розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5 (далі - Положення №2432/5). Вказала, що при прийнятті спірного наказу відповідачем не доведено факт вчинення нею дисциплінарного проступку та вини, оскільки вона, як заступник начальника, мала повноваження вносити зміни до автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП, Система).

II.ОБСТАВИНИ СПРАВИ
3.          26 грудня 2019 року наказом № 10-к ОСОБА_1 була призначена на посаду заступника начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі, їй присвоєно 6 ранг державного службовця в межах категорії «Б», підкатегорії «БЗ» посад державної служби.
4.          07 жовтня 2020 року до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності.
5.          У клопотанні вказано, що за результатами моніторингу АСВП встановлено самостійне внесення ОСОБА_1 до даної системи інформації про коефіцієнт. Зазначено, що 13 січня 2020 року та 07 вересня 2020 року позивачка змінила в Системі коефіцієнт з середнього на нульовий та виключила себе з авторозподілу справ. Також у клопотанні зазначалось про безпідставне втручання позивачки у Систему 01 січня 2020 року та 06 травня 2020 року за для внесення інформації щодо коефіцієнту.
6.          12 жовтня 2020 року на підставі вказаного клопотання Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийняло наказ № 2322-к про утворення дисциплінарної комісії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 та здійснення дисциплінарного провадження в період з 12 жовтня по 26 листопада 2020 року.
7.          16 листопада 2020 року наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 2670-к здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 продовжено до 03 грудня 2020 року.
8.          У ході дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією досліджувалася посадова інструкція ОСОБА_1 , Положення про Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відомості про наявність заохочень та дисциплінарних стягнень. Також комісією проводився моніторинг АСВП та відбиралися від ОСОБА_1 пояснення. 
9.          В матеріалах дисциплінарного провадження містяться пояснення ОСОБА_1 від 13 жовтня 2020 року та від 22 жовтня 2020 року, в яких вона пояснила, що 07 вересня 2020 року внесла зміни до АСВП про дані свого коефіцієнту із середнього до нульового на підставі усного доручення виконуючого обов`язки начальника відділу ДВС ОСОБА_2 , адже у останнього був відсутній доступ до АСВП.
10.          У свою чергу ОСОБА_2 , надаючи пояснення дисциплінарній комісії, заперечив проти того, що надавав ОСОБА_1 усні доручення про зміну в АСВП свого коефіцієнту. 
11.          У поясненнях ОСОБА_1 вказала, що 09 жовтня 2020 року, за усним дорученням виконуючого обов`язки начальника відділу ДВС Тріфонова О. Ю., вона змінила щодо себе коефіцієнт з середнього на нульовий.
12.          У поясненнях від 20 листопада 2020 року позивачка повідомила, що виконуючим обов`язки начальника відділу ДВС Міхновичем до АСВП внесено відомості щодо її перебування з 31 липня 2020 року по 30 вересня 2020 року на лікарняному, що стало підставою для виключення з переліку державних виконавців, яким можуть передаватися виконавчі провадження в результаті їх авторозподілу системою АСВП. Разом з тим, за її твердженням, такі відомості не відповідали дійсності, адже вона була присутня на роботі, про що свідчать табелі робочого часу.
13.          У поясненнях від 30 листопада 2020 року ОСОБА_1 зазначила, що 02 січня 2020 року їй зателефонувала її безпосередній керівник ОСОБА_3 та доручила заповнити дані (атрибути, коефіцієнти ) усіх працівників Першого Суворовського відділу у м. Одесі з метою функціонування відділу.
14.          Звинувачення щодо внесення 13 січня 2020 року відомостей про коефіцієнт до Системи, ОСОБА_1 відкидає.
15.          Предметом дослідження дисциплінарної комісії також було довідка про результати позапланової цільової перевірки Першого Суворовського відділу у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За змістом указаної довідки є встановленими факти порушення ОСОБА_1 пункту 5 розділу ІІІ Положення про АСВП, що виразилося у самостійному внесення до Системи інформації про коефіцієнт, що призвело до виключення, останньої, з переліку державних виконавців, яким можуть передаватися виконавчі провадження.
16.          13 січня 2020 року о 10:03:44 годині ОСОБА_1 особисто внесла інформацію про коефіцієнт до АСВП з середнього на нульовий.
17.          07 вересня 2020 року о 13:25:13 годині ОСОБА_1 внесла аналогічну інформацію про свій коефіцієнт. Також у згаданій довідці міститься інформація про безпідставне втручання ОСОБА_1 в Систему з метою зміни коефіцієнту в такі дати - 02 січня 2020 року, 06 травня 2020 року, 09 жовтня 2020 року, 12 жовтня 2020 року.
18.          Досліджуючи дані, які характеризують ОСОБА_1 , комісія встановила, що остання неодноразово заохочувалася протягом 2014 - 2019 років, а протягом 2020 року неодноразово притягувалася до дисциплінарної відповідальності.
19.          Відповідно до наказів Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16 червня 2020 року №№ 28-дв, 29- дв, 30-дв, 31-дв ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догани.
20.          16 червня 2020 року за наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №32-дв ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
21.          Згідно із наказами відповідача від 04 серпня 2020 року №№ 53-дв, 54-дв, 55-дв, 56-дв, 57-дв, 58-дв ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у вигляді доган, а за наказом від 04 серпня 2020 року № 59-дв, останню, попереджено про неповну службову відповідність.
22.          20 листопада 2020 року дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підготовлено подання, де містився висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, визначеного пунктом 7 частиною другою статті 65 Закону №889-VIII та надані пропозиції щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.
23.          02 грудня 2020 року наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №85-дв на позивачку накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади заступника начальника Першого Суворовського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за перевищення службових повноважень, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65, пункту 4 частини першої статті 87 Закону №889-VIII.
24.          09 березня 2021 року до наведеного наказу внесено зміни, згідно із наказом № 04, вказано, що ОСОБА_1 буде звільнена у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, а саме: 09 березня 2021 року.
25.          Не погоджуючись із своїм звільненням, позивачка звернулась до суду.

III.ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
26.          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено.
26.1.          Визнано протиправним та скасовано наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02 грудня 2020 року № 85-дв «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».
26.2.          Визнано протиправним та скасовано наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09 березня 2021 року №04/ДВ «Про внесення змін до наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02 грудня 2020 року № 85-дв «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».
26.3.          Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 09 березня 2021 року.
26.4.          Стягнуто з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 березня 2021 року по 10 серпня 2021 року у сумі 54627 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот двадцять сім) гривень 30 копійок.
27.          Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка як заступник начальника Першого Суворовського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) мала право вносити інформацію про коефіцієнт до АСВП. Також вказано, що відповідач не довів вчинення позивачем дисциплінарного проступку - перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення. Саме по собі перевищення службових повноважень не є підставою звільнення особи на підставі пункту 7 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII, таке звільнення можливе виключно після перевірки дій особи на предмет наявності в таких діях складу адміністративного чи кримінального правопорушення.
28.          Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове, в задоволенні позовних вимог відмовлено.
29.          В оскаржуваному рішенні суд апеляційної інстанції вказав, що дисциплінарна комісія виконала свій обов`язок, встановивши в діях ОСОБА_1 тільки ознаки дисциплінарного порушення. В оскаржуваному наказі про звільнення зазначено, що за результатами здійснення дисциплінарного провадження ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не виявлено. У свою чергу, суд першої інстанції неправильно трактував зміст пункту 7 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)
30.          Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишивши в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року.
31.           Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі на підставі пункти 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу).
32.          У касаційні скарзі вказано про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини 5 статті 66 Закону України «Про державну службу», в поєднанні з положенням частин 2-4 статті 66 зазначеного Закону, у подібних правовідносинах.
33.          Також скаржник зазначає, що несвоєчасне надання відповідачем до суду матеріалів службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та встановлення на їх підставі обставин, що мають істотне значення є грубим порушенням норм процесуального права, адже ці докази є недопустимими, що свідчить про наявність обставин визначених пунктом 4 частини четвертої статті 328 та пункту 4 частини другої статті 353 КАС України.
34.          Управління подало відзив на касаційну скаргу, в якому просило оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін, а скаргу - без задоволення. У відзиві вказано, що несанкціоноване втручання заступника начальника Першого Суворовського ВДВС міста Одеса ПМУ МЮ (м. Одеса) ОСОБА_1 в роботу АСВП призвело до її виключення з переліку державних виконавців, яким можуть передаватись виконавчі провадження в результаті їх авторозподілу АСВП. Також додатково встановлено неодноразове безпідставне втручання позивачки в АСВП щодо внесення інформації про коефіцієнт 02 січня 2020 року та 06 травня 2020 року. При цьому, відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5, інформація про коефіцієнт вноситься до Системи безпосередньо керівником органу державної виконавчої служби.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА
35.          Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
36.          Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
37.          Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 1403-VIII державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби.
38.          Частиною першою статті 8 Закону № 1403-VIII визначено, що державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями.
39.          Згідно із статтею 11 Закону № 1403-VIII державні виконавці та інші працівники органів державної виконавчої служби, які є державними службовцями, призначаються на посади та звільняються з посад у порядку, встановленому Законом України "Про державну службу" з урахуванням особливостей, визначених законодавством.
40.          Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу».
41.          Статтею 64 Закону № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.
42.          Відповідно до частини першої статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
43.          Згідно із пунктом 7 частини другої, частиною третьою статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком, зокрема, є перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення.
Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.
44.          Статтею 66 Закону № 889-VIII визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:
1) зауваження;
2) догана;
3) попередження про неповну службову відповідність;
4) звільнення з посади державної служби.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.
Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.
45.          Згідно із частиною першою статті 67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
46.          Пунктом 2 частини четвертої статті 68 Закону № 889-VIII визначено, що вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, є обставиною, яка обтяжує відповідальність державного службовця.
47.          Механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження визначає Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене Наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5.
48.          Пунктом 2 розділу І Положення № 2432/5 передбачено, що автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.
49.          Відповідно до пунктів 1-5 розділу ІІІ Положення № 2432/5 автоматичний розподіл виконавчих документів в органі державної виконавчої служби здійснюється в день їх реєстрації на підставі інформації, внесеної до Системи відповідальною особою органу державної виконавчої служби, або відразу після реєстрації Системою виконавчих документів, виданих у формі електронних документів та пред`явлених в рамках інформаційної взаємодії.
Виконавчі документи розподіляються між державними виконавцями у довільному порядку із дотриманням черговості та з урахуванням встановленого коефіцієнта й кількості виконавчих проваджень, які перебувають на виконанні у державного виконавця, крім випадків, передбачених пунктами 6, 7 цього розділу.
При автоматичному розподілі виконавчих документів застосовуються такі коефіцієнти:
повний коефіцієнт - розподіл виконавчих документів здійснюється без обмежень;
середній коефіцієнт - розподіл виконавчих документів здійснюється на рівні 1/2 від повного коефіцієнта;
низький коефіцієнт - розподіл виконавчих документів здійснюється на рівні 1/3 від повного коефіцієнта;
нульовий коефіцієнт - розподіл виконавчих документів не здійснюється.
Низький або нульовий коефіцієнт застосовується для керівника органу державної виконавчої служби, середній, низький або нульовий - для заступника керівника органу державної виконавчої служби.
Інформація про коефіцієнт вноситься до Системи керівником органу державної виконавчої служби.
50.          Пунктом 13 розділу ІІІ Порядку передбачено, що у разі відсутності керівника органу державної виконавчої служби автоматичний розподіл виконавчих документів на особу, яка виконує його обов`язки, здійснюється за низьким або нульовим коефіцієнтом.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
51.          Частинами першою - третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1,4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
53.          Враховуючи вимоги та обґрунтування касаційної скарги, перегляд оскаржуваних судових рішень буде здійснюватися Верховним Судом в межах доводів касаційної скарги.
54.          Спірні правовідносини виникли з приводу накладення на заступника начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за перевищення службових повноважень (пункт 7 частини другої статті 65, пункт 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII).
55.          Суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов висновку щодо протиправності та наявності підстав для скасування спірного наказу про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 . 
56.          Суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, вказав про законність спірного наказу, оскільки матеріалами справи підтверджено втручання ОСОБА_1 у АСВП, що є перевищенням її службових повноважень, як заступника начальника.
57.          Верховний Суд погоджується із висновком суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.
58.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 до звільнення перебувала на посаді заступника начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
59.          Підставою для звільнення позивачки став висновок про перевищення нею службових повноважень, а саме - її несанкціоноване втручання в роботу АСВП з метою внесення інформації про зміну коефіцієнту для виключення з переліку державних виконавців, яким можуть передаватись виконавчі провадження в результаті їх авторозподілу.
60.          Приписами Положення №2432/5 визначено, що виконавчі документи розподіляються між державними виконавцями у довільному порядку із дотриманням черговості та із урахуванням встановленого коефіцієнту. При цьому, інформація про коефіцієнт вноситься до системи виключно керівником державного органу.
61.          Судами встановлено, що позивачка, перебуваючи на посаді заступника начальника та не виконуючи обов`язки начальника відділу ДВС, здійснювала неодноразово заміну коефіцієнту в Системі. В ході дисциплінарного провадження встановлено, що жодних вказівок від в.о. начальника ДВС, щодо зміни коефіцієнту в Системі, ОСОБА_1 не отримувала.
62.          Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про перевищення ОСОБА_1 своїх службових повноважень, що, згідно із приписами частини п`ятої статті 66 Закону № 889-VIII, є підставою для звільнення.
63.          Також в ході дисциплінарного провадження встановлено, що ОСОБА_1 протягом 2020 року неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності, що, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 68 Закону № 889-VIII, є обставиною, яка обтяжує відповідальність державного службовця.
64.          Суд апеляційної інстанції дослідив матеріали службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та встановив, що за результатами провадження ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не встановлено.
65.          Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком суду апеляційної інстанції щодо правомірності накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 за перевищення службових повноважень.
66.          Верховний Суд вважає безпідставними доводи позивачки, викладені у касаційній скарзі, щодо порушення при ухваленні оскаржуваного рішення пункту 4 частини другої статті 353 КАС України, а саме: не надання відповідачем до суду першої інстанції матеріалів службового розслідування, однак подання вказаних доказів під час розгляду в суді апеляційної інстанції. Колегія суддів Верховного Суду наголошує, що долучення судом апеляційної інстанції доказів до матеріалів справи та встановлення на їх підставі обставин, що мають істотне значення для справи не є порушенням норм процесуального права, враховуючи можливість суду апеляційної інстанції, згідно із статтею 308 КАС України, досліджувати докази. Також необхідно зазначити, що суд першої інстанції при розгляді справи ухвалою від 03 червня 2021 року витребував від відповідача лише довідку про доходи ОСОБА_1 за жовтень 2020 року.
67.          Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду та обставин справи не спростовують.
68.          Отже, Верховний Суд вважає за необхідне залишити касаційну ОСОБА_1 без задоволення, а постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року - без змін, оскільки судом апеляційної інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

VIІ. СУДОВІ ВИТРАТИ
69.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року у справі №420/5998/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                    О.В. Калашнікова

                                                                                                    М.В. Білак

                                                                                                    О.А. Губська