Постанова  
Іменем України
 
17 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 357/9091/18
провадження № 61-4499св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Зайцева А. Ю., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода»;
відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державний реєстратор комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлія Юріївна,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Марценюк Леся Анатоліївна, на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року                  у складі колегії суддів: Гуля В. В., Матвієнко Ю. О., Мельника Я. С., 
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог 
У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (далі - ТОВ «Олійникова Слобода») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю., в якому просило:
- визнати недійсним договір оренди землі від 05 березня 2018 року № б/н, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,4054 га з кадастровим номером 3220484400:01:011:0033;
- скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни, про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер 40133271 від 15 березня 2018 року, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.
Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2021 року позов залишено без задоволення.
Не погодившись з таким рішенням суду, ТОВ «Олійникова Слобода» подало апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року зупинено провадження у справі № 357/9091/18 до ухвалення рішення Верховним Судом                 у  справі № 357/9440/20.
Ухвала апеляційного суду про зупинення провадження у справі мотивована тим, що розгляд цієї справи неможливий до прийняття рішення у справі № 357/9440/20, у якій вирішується питання чинності наказу Міністерства юстиції України від                15   березня 2018 року № 727/5, яким скасовано усі рішення державних реєстраторів щодо права оренди позивача на земельні ділянки, у тому числі й на земельні ділянки ОСОБА_3 , відповідно до укладених договорів оренди землі.
Арґументи учасників справи
25 травня 2022 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Марценюк Л. А., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року.
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - Марценюк Л. А. , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на розгляд до апеляційного суду.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 14 лютого             2022 року у справі № 357/10397/19, від 25 квітня 2018 року у справі № 911/3250/16, від 06 лютого 2019 року у справі № 916/3130/17, від 26 лютого 2019 року у справі № 913/632/17, від 06 березня 2019 року у справі № 916/4692/15, від 16 грудня 2020 року у справі № 332/3299/13-ц, провадження № 61-8187св20, від 12 січня 2021 року у справі № 753/9240/18, провадження № 61-16204св20, від 20 жовтня 2020 року у справі № 756/671/19, провадження № 61-12536св20 (пункт 1 частини другої           статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржена ухвала апеляційного суду про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права. Апеляційний суд не мав підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 251 ЦПК України, для зупинення провадження, оскаржена ухвала перешкоджає подальшому провадженню, апеляційний суд не з`ясував і не дослідив обставини про те, що оспорюваний наказ не впливає на вирішення цієї справи. Необґрунтоване зупинення провадження призводить до затягування строків розгляду справи і перебування учасників в стані невизначеності. Суд не врахував, що позивач самостійно обирає спосіб захисту цивільного права, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій, тому клопотання про зупинення провадження у справі є зловживанням позивача процесуальними правами. 
08 липня 2022 року засобами електронного зв`язку ТОВ «Олійникова Слобода» надіслало відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржену ухвалу апеляційного суду - без змін.
Відзив мотивований тим, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд постановив оскаржене судове рішення без урахування висновку Верховного Суду у справі № 357/10397/19, є необґрунтованими, оскільки в цій справі позивач в суді першої інстанції заявляв клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття рішення у справі № 357/9440/20, проте суд першої інстанції відмовив у його задоволенні, тому фактичні обставини у цій справі є відмінними від справи № 357/10397/19. Апеляційний суд дійшов правильного висновку про зупинення провадження, оскільки вирішення справи № 357/9440/20 впливає на розгляд цієї справи. Дійсність оспорюваного наказу Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року № 727/5 впливає на вирішення цієї справи, отже суд апеляційної інстанції на підставі статті 251 ЦПК України був зобов`язаний зупинити провадження у цій справі. У вересні 2018 року позивач оспорював наказ Міністерства юстиції України від 15 березня 2018 року №  727/5 в адміністративному судочинстві, однак у зв`язку з неоднаковою судовою практикою суд закрив провадження у справі, посилаючись на те, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. У вересні 2020 року ТОВ звернулося до суду з позовом в порядку цивільного судочинства, рішення суду не набрало законної сили. При постановленні оскарженої ухвали не відбулося порушення статті 367 ЦПК України, наказ Міністерства юстиції України є предметом доказування і підставою позовних вимог у цій справі, його чинність впливає на вирішення цієї справи.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2022 рокупоновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою та витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 2023 року справу призначено до судового розгляду.
Межі та підстави касаційного перегляду
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 07 червня 2022 року зазначено, що судом апеляційної інстанції порушено норми частини третьої статті 210 ЦПК України, пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, частини шостої статті 367 ЦПК України.
Позиція Верховного Суду
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша і друга статті 273 ЦПК України).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття (стаття 384 ЦПК України).
Тлумачення наведених норм процесуального права в їх сукупності приводить до висновку, що на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі підлягає зупиненню у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, у разі якщо рішення у цій справі ще не набрало законної сили. 
Касаційний перегляд Верховним Судом рішення суду в іншій справі, яке набрало законної сили, не може бути підставою для зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України. 
Відповідно до  пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України можливе (а не обов`язкове) зупинення провадження в конкретній справі до перегляду судового рішення у подібних відносинах у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
У справі, що переглядається:
ТОВ «Олійникова Слобода» подало клопотання про зупинення провадження                          у справі, мотивуючи свою вимогу тим, що ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі № 357/9440/20, вирішення якої впливає на результат розглядуваної справи;
ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2021 року у задоволенні клопотання ТОВ «Олійникова Слобода» про зупинення провадження до вирішення справи № 357/9440/20 відмовлено;
під час апеляційного розгляду справи суд апеляційної інстанції задовольнив таке ж клопотання позивача і зупинив провадження у справі до ухвалення рішення Верховним Судом (не палатою, об`єднаною палатою чи Великою Палатою Верховного Суду)  у  справі № 357/9440/20;
постанова Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року у справі                        № 357/9440/20 набрала законної сили в день її ухвалення, тобто 25 серпня                2021 року.
Апеляційний суд у цій справі, на порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, не врахував, що перегляд справи в касаційному порядку не є підставою для зупинення провадження у справі.
За таких обставин, апеляційний суд зробив помилковий висновок про зупинення провадження, у зв`язку з чим оскаржена ухвала апеляційного суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Оскільки оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі ухвалена з порушенням норм процесуального права, це судове рішення належить скасувати з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Марценюк Леся Анатоліївна, задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 рокускасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                        Н. О. Антоненко
                                                                                                 І. О. Дундар
                                                                                                А. Ю. Зайцев
Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук