ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2023 року	Львів	Справа № 140/2661/22 пров. № А/857/8434/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                     Хобор Р.Б.,
суддів                                                                          Бруновської Н.В., Шавеля Р.М. 
                     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року, ухвалене суддею Ксензюком А.Я. у м. Львів за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 140/2661/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про виплату одноразової грошової допомоги, 

                                                        В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», без врахування загальної кількості повних років;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, із врахуванням в складі з якого обраховується допомога загальної кількості 32 повних роки, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно обчислив одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи із кількості календарних років, оскільки, на думку суду першої інстанції, пільгова вислуга років зараховується до строку календарної вислуги років лише для набуття права на допомогу, водночас, допомога обчислюється лише із календарної вислуги років, без врахування пільгової вислуги років.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити. 
У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що, при звільненні з військової служби, повторно, 08.10.2021 року, за період з 02.12.2017 року мав вислугу років календарну 3 роки 10 місяців 00 днів та пільгову 2 роки 11 місяців 00 днів, всього 6 повних років. На думку позивача, відповідач мав виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні за 6 років, тобто з урахуванням пільгової вислуги років. Натомість, суд першої інстанції, як зазначає позивач, неправильно вирішив це питання. 
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що позивач вперше звільнений з військової служби у запас, згідно з наказом ГКВ ППО Збройних Сил України № 0198 від 21.11.2002 року, та виключений зі списків особового складу частини з 04.12.2002 року.
16.08.2014 року призваний на військову службу під час часткової мобілізації та вдруге звільнений з військової служби у запас, згідно з наказом КСВ Збройних Сил України № 598 від 21.07.2015 року, та з 26.08.2015 року виключений зі списків особового складу частини.
У період з 02.12.2017 року по 08.10.2021 року позивач проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.10.2021 року № 204, позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено з списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 08.10.2021 року.
Станом 08.10.2021 року (день виключення з списків особового складу частини та всіх видів забезпечення) строк служби позивача у Збройних Силах становить: календарний строк служби 29 років 02 місяці 15 днів; пільговий строк служби 02 роки 11 місяців 00 днів; загальна вислуга років 32 роки 01 місяць 15 днів. За період з 02.12.2017 року по 08.10.2021 року: календарна вислуга 3 роки 10 місяців 00 днів,  пільгова вислуга 2 роки 11 місяців 00 днів.
При виключенні з списків особового складу частини та всіх видів забезпечення позивачу виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 3 роки календарної вислуги військової служби.
24.12.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік, із врахуванням пільгового строку вислуги.
У відповідь, листом від 26 січня 2022 року, відповідач повідомив позивача про відсутність законних підстав для перерахунку одноразової грошової допомоги з включенням пільгового періоду служби до строку календарної служби. 
Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач оскаржив їх до суду.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно - правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Абзацом 6 частини 2   статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Як видно із матеріалів справи, позивач звільнений зі служби за станом здоров`я. Одноразова грошова допомога при звільненні в такому випадку виплачується за кожний повний календарний рік служби.  
Як слідує з аналізу статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплата одноразової грошової допомоги при звільненні за станом здоров`я виплачується за умови, що військовослужбовець працював безперервно і не отримував цю допомогу раніше.
У випадку коли особа повторно була прийнята на військову службу та звільнилася, при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні застосовується правило передбачене абзацом 6 частини 2   статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно з яким одноразова грошова допомога при звільненні виплачується за період календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги. 
Зважаючи на те, що позивач повторно звільнений з військової служби та станом на час попереднього звільнення (26.08.2015 року) набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, то позивачу одноразова грошова допомога при повторному звільненні (08.10.2021 року) має виплачуватися за період календарної служби з 02.12.2017 року по 08.10.2021 року.
Апеляційний суд встановив, що вислуга років позивача за цей час становить: календарна вислуга - 3 роки 10 місяців 00 днів,  пільгова вислуга - 2 роки 11 місяців 00 днів. 
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей затверджено   постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 (далі - постанова № 393).
Абзацами першим та сьомим пункту 10 постанови № 393 установлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Особам, які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.
Згідно з абзацом восьмим пункту 10 постанови № 393, строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.
Верховний Суд в постанові від 29.04.2022 року у справі № 580/2497/21 вказав, що поняття «умова набуття права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги» і поняття «обчислення розміру одноразової грошової допомоги», є відмінними, адже до складу першого включається як календарна так і пільгова вислуги років, а до складу другого - лише календарна.
Відтак, одноразова грошова допомога при звільненні нараховується за кожний повний календарний рік служби, а пільгова вислуга років застосовується лише для визначення права позивача на призначення такої допомоги, у разі, якщо у військовослужбовця немає 10 і більше років календарної вислуги.
Із наведеного слідує, що відповідач вірно обчислив позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи із 3 повних календарних років вислуги років за період з 02.12.2017 року по 08.10.2021 року, без урахування пільгової вислуги років 2 роки 11 місяців 00 днів.
Цей висновок є підставою для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року в справі № 140/2661/22 - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Постанова складена 19.06.2023 року