ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2023 р.	Справа № 520/5549/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Перцової Т.С. ,
за участю: секретаря судового засідання  Юрченко Д.С.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача Волкова І.М.
представника відповідача Гвоздецької О.К. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою  Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 (суддя Мельников Р.В.; м. Харків; повний текст рішення складено 22.12.2022) по справі № 520/5549/22
за позовом   ОСОБА_1     
до  Головного управління Національної поліції в Харківській області                                                  
про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (надалі по тексту також - відповідач, ГУНП в Харківській області), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування за фактами, викладеними у рапорті заступника начальника СУ ГУ НП в Харківській області полковника поліції Болвінова С.П. від 05.03.2022 року від 08.03.2022 року щодо ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ №169 від 08.03.2022 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області" про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;
- визнати протиправним та скасувати наказ №137 о/с від 09.03.2022 року "Про особовому складу" про звільнення ОСОБА_1 , та доповнення до наказу від 09.03.2022 року №137 о/с - наказ "По особовому складу" №299 о/с від 22.06.2022 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Харківській області поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП в Харківській області.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ №169 від 08.03.2022 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області" про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
Визнано протиправним та скасовано наказ №137 о/с від 09.03.2022 року "Про особовому складу" про звільнення ОСОБА_1 , та доповнення до зазначеного наказу згідно із наказом №299 о/с від 22.06.2022 року "По особовому складу".
Поновлено ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП в Харківській області.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.03.2022 року по 14.12.2022 року (280 календарних днів) у сумі 119744 (сто дев`ятнадцять тисяч сімсот сорок чотири) грн. 80 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.
Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП в Харківській області.
Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.03.2022 року по 14.12.2022 року (280 календарних днів) в межах суми стягнення за один місяць (30 календарних днів) в сумі 12829 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн. 80 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач частково не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його ухвалення з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 з прийняттям в цій частині постанови про відмову у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на правомірність спірних рішень щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, оскільки проведеним службовим розслідуванням встановлено та підтверджено факт безпідставної відсутності ОСОБА_1 на службі, зокрема, поясненнями свідків, які залишились поза увагою суду, актами про відсутність позивача на службі, так і доводами позивача викладеними як в позовній заяві так і в судовому засіданні. Вказує, що  у тексті Висновку Дисциплінарною комісією достатньою мірою викладені обставини скоєного заявником дисциплінарного проступку, котрий охоплював сукупність реально існуючих фізичних вчинків, що явно та очевидно суперечать інтересам служби, об`єктивно не могли перебувати поза волею та усвідомленням заявника.  Викладені у висновку обставини підтверджені належними доказами, що у своїй сукупності свідчить, що оскаржувані накази прийнято ГУНП в Харківській області з урахуванням характеру проступку, обставин за яких його було вчинено, наслідків такого проступку, тобто дотримано вимоги ст. 26, 27 Дисциплінарного статуту.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив службу на посаді слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП в Харківській області.
05.03.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт заступника начальника - начальника СУ ГУНП в Харківській області полковника поліції Болвінова С.П. від 05.03.2022 про те, що слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_1. в період часу з 25.02.2022 по 05.03.2022 безпідставно був відсутній на службі без поважних причин.
На підставі наказу ГУНП в Харківській області від 08.03.2022 №430 відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, керуючись вимогами статей 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, було проведено дисциплінарне розслідування стосовно позивача.
За результатами проведеного розслідування дисциплінарною комісією ухвалено за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1 частини 1 статті 18, пункту 24 частини 1 до статті 23 та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію України», п. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України застосувати до слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Зазначений висновок 08.03.2022 року було затверджено начальником ГУНП в Харківській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.03.2022 № 169 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області» до слідчого відділу загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни.
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.03.2022 № 137 о/с майора поліції ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Зі змісту поданого до суду представником відповідача відзиву на позов та наявних у справі доказів встановлено, що у зв`язку з евакуацією особових справ працівників ГУНП в Харківській області, що підтверджується довідкою УКЗ ГУНП в Харківській області), у вказаному наказі не були зазначені відомості, передбачені пунктом 10 наказу МВС України від 23.11.2016 № 1235 (далі - наказ № 1235), яким затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати).
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення в частині задоволених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дисциплінарною комісією не було належним чином досліджено обставини справи, що призвело до викладення помилкових висновків стосовно допущеного позивачем порушення у вигляді систематичної відсутності за місцем несення служби. За висновком суду, проведене відповідачем службове розслідування відносно ОСОБА_1 є таким, що проведено з порушеннями, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання протиправним та скасування наказів відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення його зі служби.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.
Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
За визначенням статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
У частині 1 статті 18 Закону № 580-VIII передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Частиною 1 ст. 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.
Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (надалі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
У відповідності до ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейські виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижуючи честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.
Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Приписами ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до положень ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У відповідності до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.
Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.
Відповідно до ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).
Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за на5гвмості достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до п. 1 розділу 5 Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Приписами п.п.2 та 3 розділу 4 Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.
Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Згідно з п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
На підставі п.1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення
Відповідно до п.4 розділу 6 Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
Положеннями ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Згідно із ч.12 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі висновків службового розслідування позивача за допущення порушень службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог п.1 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 до ст.23 та ч.2 ст.24 Закону України «Про Національну поліцію», п.1 та п.6, ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосувати до слідчого відділу загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції згідно наказу від 08.03.2022 року №169, яке в подальшому було реалізовано шляхом видання наказу від 09.03.2022 року №137 о/с.
Отже, дисциплінарною комісією під час службового розслідування було встановлено, що 05.03.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт заступника начальника - начальника СУ ГУНП в Харківській області полковника поліції Болвінова С.П. від 05.03.2022 про те, що слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_1 в період часу з 25.02.2022 по 05.03.2022 безпідставно був відсутній на службі без поважних причин.
При цьому, дисциплінарною комісією вказано, що заступник начальника - начальник СУ ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 підтвердив зазначені обставини у своєму рапорті від 05.03.2022 року, а опитаний начальник відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_3 пояснив, що він є безпосереднім керівником слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 . 25.02.2022 з метою встановлення місця перебування слідчих вказаного відділу, ним здійснено телефонні дзвінки на мобільні телефони особового складу відділу. Майор поліції ОСОБА_1 на зв`язок не вийшов, у зв`язку з чим було здійснено виїзд за місцем мешкання останнього. По прибуттю встановлено, що він знаходиться вдома та його мобільний телефон вимкнуто.
Крім того, дисциплінарною комісією у висновку вказано, що 28.02.2022 ОСОБА_1 не прибув на роботу, незважаючи на те, що в цей день він повинен був знаходитись на добовому чергуванні у складі СОГ-1 ГУНП в Харківській області, з приводу чого останній пояснив, що не має можливості виїхати на роботу, а на пропозицію забрати його з дому на автомобілі - відповів відмовою, у зв`язку з наявністю особистих справ.
Також, як зазначено дисциплінарною комісією, 05.03.2022, згідно розпорядження керівництва СУ ГУНП в Харківській області, слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості майор поліції ОСОБА_1. у черговий раз не вийшов на роботу, причини неявки керівництву не повідомив, у зв`язку з чим 04.03.2022 з метою встановлення місця перебування останнього та повідомлення про необхідність прибути на роботу 05.03.2022, ОСОБА_3 здійснено телефонний дзвінок на мобільний номер телефону ОСОБА_1 та під час розмови останній повідомив, що на даний час він знаходиться поза межами міста Харків, куди виїхав за власним бажанням, не повідомивши при цьому керівництво СУ ГУНП в Харківській області. Під час вказаної бесіди позивачу було наголошено про необхідність 05.03.2022 прибути на робоче місце, на що він дав свою згоду.
Як зазначає дисциплінарна комісія у висновку службового розслідування, 05.03.2022 слідчий ОСОБА_1. на роботу не вийшов у зв`язку з чим йому знову був здійснений телефонний дзвінок і в ході розмови останній повідомив, що не має можливості прибути на роботу, оскільки він знаходиться у м. Люботин Харківського району Харківської області звідкіля, нібито, не може виїхати. Позивачу було повторно запропоновано забрати його на автомобілі та доставити до місця несення служби, на що позивач погодився та назвав адресу, за якою він знаходиться, проте прибувши за вказаною адресою, разом із старшим слідчим в ОВС зазначеного відділу СУ ГУНП в Харківській області підполковником поліції Мусієнком С.О., було виявлено, що ОСОБА_1 там не було, його мобільний телефон було вимкнуто, а через деякий час, останній вийшов на зв`язок та повідомив, що помилково вказав невірну адресу, повідомив про фактичне місце перебування. В подальшому, завдяки поліцейським відділення поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_1 було доставлено за місцем несення служби.
Також дисциплінарною комісією було проаналізовано акт про відсутність на службі та невиконання своїх службових обов`язків майором поліції ОСОБА_1 від 05.03.2022, складений полковником поліції ОСОБА_6 та підполковником поліції Брумм Оленою , з якого вбачається, що останні засвідчили безпідставну відсутність вказаного поліцейського на службі та невиконання ним своїх службових обов`язків в період з 25.02.2022 по 05.03.2022.
З метою з`ясування обставин відсутності на службі майора поліції ОСОБА_1 , 08.03.2022 членом дисциплінарної комісії - т.в.о. заступника начальника управління - начальника ВП УГІ ГУНП в Харківській області майором поліції Шадріним А.О. було здійснено телефонний дзвінок останньому на номер телефону, проте на дзвінок ніхто не відповів та у подальшому ОСОБА_1 не передзвонив.
Також, дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування вказано на обставини здійснення спроби направлення запрошення для надання пояснень майору поліції ОСОБА_1 за допомогою поштового зв`язку, але згідно наданої інформації від AT «Укрпошта», поштові відділення в м. Харкові та Харківської області в період з 24.02.2022 по 08.03.2022 не працювали та відповідно поштову кореспонденцію не приймали та не виправляли.
Водночас, дисциплінарною комісією встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 в період з 06.03.2022 по 08.03.2022 також був безпідставно відсутній на службі та не виконував своїх службових обов`язків, про що був складений відповідний акт.
Відтак, дисциплінарною комісією було встановлено допущення позивачем дисциплінарного порушення, яке виразилось у вигляді безпідставного не виходу на службу, безпідставного залишення місця несення служби, не взяття участі у виконанні   завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правого режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією проти України, а отже останній ухилився від виконання службових обов`язків та, не бажаючи переносити труднощі служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, за відсутності законних підстав з 25.02.2022 року по 08.03.2022 в умовах воєнного стану, не з`являвся на службі без поважних причин, та без відповідних дозволів керівника, без документального оформлення відрядження, в умовах воєнного стану покинув межі м. Харкова.
Відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до якого Міністерство внутрішніх справ України зокрема в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Згідно з вимогами ст. 17 Закон України «Про правовий режим воєнною стану», органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.
Судовим розглядом справи встановлено, що позивач склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якої присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Відповідно до пункту 24 частини 1 до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.
Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.
Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992, прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого часу, такі більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.
Так, дисциплінарною комісією було встановлено, що безпідставний не вихід позивача на службу підтверджується: поясненнями начальника відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , актом про відсутність на службі та невиконання своїх службових обов`язків майором поліції ОСОБА_1 від 05.03.2022, складеним полковником поліції ОСОБА_6 та підполковником поліції Оленою Брумм; актом про відсутність на службі та невиконання своїх службових обов`язків майором поліції ОСОБА_1 від 08.03.2022, складеним головою комісії - начальником УГІ ГУНП в Харківській області полковником поліції Віктором Тюніним, т.в.о. заступника начальника управління - начальником ВП УГІ ГУНП в Харківській області майором поліції Андрієм Шадріним та т.в.о. заступника начальника ВСР УГІ ГУНП в Харківській області майором поліції Сергієм Денисенком .
Також, дисциплінарною комісією було встановлено, що безпідставне залишення позивачем місця несення служби підтверджується поясненнями начальника відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .
Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що після введення військового стану керівництвом Слідчого управління ГУ НП в Харківській області всіх працівників було розосереджено, відправлено по домівках з наказом чекати подальших вказівок щодо проходження служби.
Також, позивачем вказано, що 23.02.2022 з 08:45 годині він знаходився на своєму робочому місті, о 17:56 годині йому надійшла команда, від начальника відділу з розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3., у групі відділу, яка зареєстрована у месенджері «Viber» під назвою «ЗК» (від слова «загальнокримінальний»), наступного змісту: «Всі до 20:00 знаходяться на своїх робочих місцях», потім о 22:20 годині від заступника начальника відділу ОСОБА_6 , надійшла команда наступного змісту: «Суворо о 23:30 необхідно бути в черговій частині ГУНП в Харківській області та отримати закріплену вогнепальну зброю», після отримання співробітниками табельної вогнепальної зброї, від ОСОБА_6 надійшла команда наступного змісту: «Про те, що я з двома співробітниками мого відділу Зайцевим та Клочко заступаємо на чергування по охороні адмінбудівлі за адресою: АДРЕСА_1 , (слідче управління ГУНП в Х/о)».
Як зазначив позивач, 24.02.2022 року близько 04:35 години він знаходився у своєму робочому кабінеті № 509, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , його як і усіх розбудили вибухи, які доносилися з району Білгородського шосе. Після вказаного була оголошена тривога та весь особовий склад зібрано у актовій залі, після чого працівникам надійшла команда готувати до евакуації свої кримінальні провадження, а позивачу особисто було доручено ОСОБА_6 допомагати співробітникам РСЧ (режимної секретної частини), з евакуації їх матеріалів. Всю документацію вантажили на автомобілі, які знаходилася у дворі управління, все це відбувалося приблизно до 20:00 години.
Позивачем у позовній заяві вказано, що його безпосередній начальник ОСОБА_3 хотів направити його для супроводження документів до м. Полтава, але оскільки з`ясувалося, що позивач був після добового чергування, команду відмінили, після чого позивач поїхав до дому, на АДРЕСА_3 .
25.02.2022 року близько 09:14 години за позивачем на домашню адресу на своєму автомобілі марки БМВ, державний номер: НОМЕР_1 , прибув заступник начальника відділу ОСОБА_6 , з котрим як вказано позивачем, він направився до місця несення служби, що розміщувалось за адресою: АДРЕСА_2 , де по приїзду зустрілися з начальником відділу ОСОБА_3 у його робочому кабінеті, а після піднялися всі у приймальню начальника СУ ГУ НП в Харківській області, де проходила нарада, та після неї зустрілися з керівниками відділів слідчого управління та безпосередньо з полковником Сергієм Болвіновим , який повідомив про необхідність щоранкового виходу на зв`язок з керівництвом в умовах воєнного стану.
У наданих під час розгляду справи поясненнях позивачем вказано, що після зазначеної зустрічі він ще близько години був у кабінеті заступника начальника відділу ОСОБА_6 , після чого на його автомобілі направилися до дому. Ввечері позивачу зателефонував заступник начальника ОСОБА_6 , який повідомив про необхідність зв`язатися з начальником РСЧ ГУ НП в Xарківській області Вячеславом Суботою, який повідомив, що позивач має бути на зв`язку та очікувати його команду, так як він ще не може знайти напарника для чергування.
Як зазначив позивач у позовній заяві, у зв`язку з ускладненою обстановкою, з метою збереження життів мешканців він організовував евакуацію та охорону мешканців жилих будинків по АДРЕСА_4.
В подальшому, як вказано позивачем, 26.02.2022 о 06:30 годині заступник начальника відділу підполковник поліції Олена Брумм повідомила в групі у месенджері «Viber» під назвою «ЗК» про те, що «У зв`язку з щоденним контролем керівництва особового складу, о 06:30 години необхідно повідомляти: чи все у Вас добре та Ви знаходитесь дома, знаходиться хто-небудь на лікарняному чи залишився на окупованої території? Як що все в порядку потрібно у групі ставити «+».
З огляду на отриману у групі месенджера вказівка, як вказано позивачем, він о 06:32 годині поставив у такій групі позначку «+», що підтверджується матеріалами справи. Також, позивачем було повідомлено суду про те, що він особисто кожного ранку теж ставив «+» аж до 05.03.2022, оскільки саме цієї дати його було видалено з групи адміністратором ОСОБА_5 .
Матеріали справи свідчать на користь того, що 28.02.2022 о 05:19 годині у зазначеній групі позивачем було проставлено «+» та згідно раніше затвердженого графіку став збиратися на чергування у СОГ-1 ГУНП в Харківській області.
Приблизно о 08:18 годині, як вказує позивач, на мобільний телефон зателефонував та представився слідчим СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4, який повідомив, що він на даний час знаходиться на чергуванні в СОГ-1 ГУНП в Харківській області, знаходиться в приміщенні СУ ГУНП в Харківській області по вул. Весніна, 14, під. №2, ще з 26.02.2022, його повинні були змінити хтось зі співробітників СУ ГУНП в Харківській області, але він нікому не може з них додзвонитися, тому чергував за них ще добу, а позивачу зателефонував з огляду на те, що його черга чергувати за графіком. Також вказаною особою було повідомлено позивачу про те, що ранкового розводу в ГУНП в Харківській області по вул. Жон Мироносиць, 5, немає. Позивач повідомив, що скоро приїздить на чергування.
Після приїзду на чергування до місця несення служби за адресою: АДРЕСА_2 , позивач зустрівся зі слідчим ОСОБА_4 , який йому телефонував, замінив його на чергуванні, дані обставини дана особа зможе підтвердити як свідок. Того ж дня за місцем несення служби позивач бачив експерта-криміналіста Кушнарьова та співробітника відділу Льозного, який чергував у СОГ-2 ГУ НП в Xарківській області.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції судом було допитано в якості свідка, зокрема, слідчого ОСОБА_4. , яким у наданих показах повідомлено суду, що він дійсно 28.02.2022 року бачив позивача за місцем несення служби та той, прибув для чергування і заступив для чергування за графіком.
Водночас, позивачем було повідомлено суду, що на службу з 01.03.2022 року по 04.03.2022 року він не викликався, а 05.03.2022 року за позивачем заїхали інші співробітники та привезли до ГУ НП в Харківській області, де він і був повідомлений про тимчасове відсторонення від виконання обов`язків та у нього вилучено жетон та табельну зброю, його безпосереднім керівником, було надано вказівку знаходитись в межах Харківської області та чекати на подальші розпорядження. В подальшому, керівництво ГУ НП в Харківській області не повідомляло його про необхідність виходу на службу, а він як дисциплінований працівник чекав на розпорядження, територію України та Харківської області не покидав, присязі не зраджував.
Отже, надаючи оцінку вищевикладеному та враховуючи надані під час розгляду справи пояснення сторонами у справі та наведені останніми доводи, суд зазначає, що під час розгляду справи було встановлено, що фактичною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності послугували висновки дисциплінарної комісії стосовно систематичного неприбуття останнім до місця несення служби та безпідставного залишення місця несення служби, що відбулось у період з 25.02.2022 по 05.03.2022.
При цьому, судовим розглядом справи зі змісту наданих пояснень позивача встановлено доводи стосовно прибуття до місця несення служби у певні проміжки часу, дистанційного здійснення власних службових обов`язків та перебування за місцем проживання, висновок про здійснення чого останній зробив з отриманих у групі месенджера повідомлень заступника керівника. Водночас, позивачем під час розгляду справи було повідомлено суду, що у відповідній групі месенджера ним проставлялись позначення «+», як того вимагало керівництво, задля повідомлення про те, що ним все в порядку, на лікарняному не перебуває, здійснює службові обов`язки.
Натомість, під час розгляду справи в суді першої інстанції судом було допитано в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4. , якими було повідомлено суду, що у спірний у даній справі період у роботі відповідача не було запроваджено дистанційного режиму роботи. При цьому, як повідомлено суду останніми у спірний період було запроваджено посилений режим роботи у відділі та всі співробітники мали перебувати за місцем несення служби. В той же час, задля координування дій працівників відділу було створено групу у відповідному месенджері, де останніх просили у відповідний час, а саме о 06:30 годині ранку повідомляти позначкою «+» про те, що в них в добре. Свідком ОСОБА_3 у наданих показаннях було повідомлено, що опитування у зазначеній групі месенджера не нівелювало обов`язку кожного прибути о 09:00 годині до місця несення служби, а лише було направлено на полегшення координування співробітників та подальшого інформування керівництва про стан особового складу.
Свідком ОСОБА_3 у наданих показах було вказано, що позивач є єдиною особою, яка не вийшла на зв`язок у спірний період, виклики здійснювалась засобами телефонного зв`язку за декількома телефонними номерами. Достеменно повідомити суду, в які саме дні позивач не виходив на зв`язок, свідок не зміг, але вказав, що такі обставини відбулись скоріш за все 25.02.2022 року або 26.02.2022 року, або 27.02.2022 року. Зазначеним свідком у наданих показах було вказано, що його заступником було здійснено телефонування співробітнику відділу, який проживав поруч із позивачем з проханням відвідати місце проживання останнього задля встановлення обставин того, з яких саме причин позивач не виходив на зв`язок. Так, було встановлено, що засоби телефонного зв`язку позивача були розряджені і прибути на місце несення служби останній не мав можливості з огляду на поломку транспортного засобу. Враховуючи зазначені обставини, свідком ОСОБА_3 було повідомлено суду про обставини того, що за місцем проживання позивача було направлено працівника відділу задля доставлення позивача до місця несення служби, який і доставив ОСОБА_1 на роботу. Позивача було повідомлено про необхідність обов`язкового повідомлення про місце свого перебування та обов`язковий вихід на роботу. Після відвідування свідком разом із позивачем керівника Слідчого управління ГУНП в Харківській області позивачу не надавалось вказівок щодо можливого повернення до місця проживання з огляду на введення посиленого режиму роботи відділу. Також, свідком було повідомлено суду про обставини того, що невихід позивача на роботу відбувся і 28.02.2022 року, коли останній мав заступати на чергування за графіком. Так, свідком у наданих поясненнях було вказано, що ним після встановлення відсутності позивача було здійснено останньому телефонний дзвінок, під час якого ОСОБА_1 повідомив, що черговий дозволив йому не прибувати на чергування та знаходитись вдома, а на роботу він приїздив, але розминувся із свідком. Свідком було повідомлено, що на йому вимогу приїхати на місце чергування позивач відповів відмовою, а після   намагання свідка доставити позивача до місця несення служби останній повідомив про своє перебування за різними адресами. В подальшому, позивач неодноразово повідомляв про неможливість прибуття до місця служби, а на намагання свідком доставити його самостійно до місця несення служби відповідав негативно та не погоджувався. Позивач також проігнорував вимоги керівництва щодо отримання автоматичної зброї. 05.03.2022 року позивач взагалі покинув межі м. Харкова, а у телефонних розмовах повідомляв різні адреси перебування чи то у м. Валки, чи то у м. Люботин. Під час намагання доставити позивача до місця несення служби та прибуття за названою останнім адресою у місті Люботин, було направлено працівників поліції м. Люботин задля доставлення його до м. Харкова, після чого позивача було доставлено у м. Харків, відібрано жетон та табельну зброю.
Свідком ОСОБА_3 також було повідомлено суду у наданих показах обставини того, що режим дистанційної роботи у відділі запроваджено не було, направлені у групі месенджера повідомлення стосовно перебування вдома працівників відділу не стосувались переходу всіх працівників на дистанційну режим роботи, а фактично стосувались перебування вдома лише певного проміжку часу з огляду на обстріл міста з боку країни-агресора.
Водночас, допитаними під час розгляду справи свідками та позивачем було повідомлено суду, що 25.02.2022 року позивач дійсно не відповідав на телефонні дзвінки, проте в подальшому був доправлений колегою до місця несення служби та був   присутній у вказаному місці, але в подальшому після відвідування керівника Слідчого управління ГУНП в Харківській області відбув до місця проживання.
Отже, доводи відповідача стосовно відсутності ОСОБА_1 за місцем несення служби 25.02.2022 року фактично підтверджуються показаннями свідків та отриманим відповідачем рапортом ОСОБА_3 . Доказів здійснення посадовими особами відповідача телефонувань позивачу у вказаний день та неможливості зв`язатися з останнім у вигляді фіксування таких обставин шляхом складення певних актів матеріали справи не містять та дисциплінарною комісією не встановлювались, як і не містять доказів фіксування відсутності позивача на власному робочому місці у встановленому законодавством порядку. Натомість, допитаними під час розгляду справи свідками було повідомлено суду, що вказаного дня позивача було доставлено до місця несення служби та останній був присутній на місці роботи.
Також, доводи відповідача стосовно не прибуття позивача на чергування 28.02.2022 року не знайшли свого підтвердження, оскільки допитаний під час розгляду справи свідок ОСОБА_4. повідомив суду, що у вказану дату позивач прибув за графіком, але в подальшому поїхав додому повідомивши, що перебуває на телефоні. Доказів фіксування відсутності позивача за місцем роботи у встановленому законодавством порядку матеріали справи не містять та дисциплінарною комісією не встановлювались.
Посилання відповідача та дисциплінарної комісії на складені та досліджені акт про відсутність на службі та невиконання своїх службових обов`язків майором поліції ОСОБА_1 від 05.03.2022, складений полковником поліції ОСОБА_6 та підполковником поліції Оленою Брумм; акт про відсутність на службі та невиконання своїх службових обов`язків майором поліції ОСОБА_1 від 08.03.2022, складений головою комісії - начальником УГІ ГУНП в Харківській області полковником поліції Віктором Тюніним, т.в.о. заступника начальника управління - начальником ВП УГІ ГУНП в Харківській області майором поліції Андрієм Шадріним та т.в.о. заступника начальника ВСР УГІ ГУНП в Харківській області майором поліції Сергієм Денисенком, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято в якості доказу належного фіксування посадовими особами відповідача обставин відсутності позивача на робочому місці оскільки ці акти стосуються не кожного окремого дня та не містять чіткого зазначення про відсутність позивача у певні години певного дня за місцем несення служби, а носять загальний характер і містять загальний опис відсутності позивача у період з 25.02.2022 року по 05.03.2022 року, що не відповідає нормам діючого законодавства та порядку підтвердження відсутності особи на робочому місці.
За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не було надано до суду належним чином оформлених доказів відсутності позивача у спірний період за місцем несення служби.
Разом з цим судом враховано, що позивач фактично, вважаючи належним здійснення повідомлення керівника шляхом направлення відповідних повідомлень з позначками «+», вважав можливим перебування не за місцем несення служби з огляду на отримувані повідомлення у відповідній групі месенджера. Доказів протилежного під час розгляду справи встановлено не було.
Також, під час розгляду справи було встановлено, що і 05.03.2022 року позивача було доставлено силами та засобами відповідача до робочого місця.
Відтак, відсутні підстави вважати, що позивач у даному випадку діяв умисно та його дії були направлені саме на вчинення дисциплінарного порушення у вигляді відсутності за місцем проходження служби та що позивачем було допущено повне нехтування та зневажання своїм статусом і посадою поліцейського.
У свою чергу, за змістом статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком може вважатись лише винна, протиправна дія чи бездіяльність поліцейського.
З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дисциплінарною комісією не було належним чином досліджено обставини справи, що призвело до викладення помилкових висновків стосовно допущеного позивачем порушення у вигляді систематичної відсутності за місцем несення служби і є підставою для задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Харківській області №169 від 08.03.2022 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області" про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та №137 о/с від 09.03.2022 року "Про особовому складу" про звільнення ОСОБА_1 , та доповнення до зазначеного наказу згідно із наказом №299 о/с від 22.06.2022 року "По особовому складу" та поновлення його на посаді слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП в Харківській області.
Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає судовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Відтак, з огляду на висновки суду у даній справі вимушений прогул було допущено позивачем у період з 10.03.2022 року по 14.12.2022 року, що складає 280 календарних днів.
Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Харківській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.03.2022 року по 14.12.2022 року (280 календарних днів) у сумі 119744,80 грн. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 по справі № 520/5549/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  14.06.2023 року