ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року	Львів	Справа № 260/4925/22 пров. № А/857/5543/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                        Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
          
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у справі за позовом Головного управління ДПС в Закарпатській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» про стягнення податкового боргу,-

суддя в 1-й інстанції – Плеханова З.Б.,
час ухвалення рішення – 12.01.2023 року, 
місце ухвалення рішення – м.Ужгород,
дата складання повного тексту рішення – 12.01.2023 року,

                                                     в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС в Закарпатській області звернулося в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» про стягнення податкового боргу.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко», код ЄДРПОУ 30506880 із місцезнаходженням: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Коритнянська, буд. 25, податковий борг у розмірі 304 675,35 грн., у т.ч. пеня в розмірі 304 659,51 гри: -по платежу 30 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» пеня в розмірі 137 369,75 грн; -по платежу 30 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 167 305,60 грн. , у т.ч. пеня в розмірі 167 289,76 грн. за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, у тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки ними в уточнюючій декларації відкориговано (зменшено) податкові зобов`язання таким чином, що це призвело до зникнення податкового боргу, а тому підстави для нарахування пені відсутні.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце апеляційного розгляду справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не визнана судом обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності в порядку письмового провадження. При цьому, колегія суддів відхиляє клопотання представника позивача про відкладення апеляційного розгляду справи, оскільки таке клопотання не підтверджується належними та допустимими доказами, що б свідчили, що саме даний представник ГУДПС в Закарпатській області уповноважений брати участь в іншому судовому засіданні, його явка судом апеляційної інстанції не визнавалася обов`язковою і позивач міг забезпечити явку іншого представника в судове засідання суду апеляційної інстанції.
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
          Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на суми заниження податкового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.2 та 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, нараховується пеня за кожний календарний день заниження податкового зобов`язання, включаючи день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день. На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день, (абзац другий, третій пункту 129.4. статті 129 ПК України). Відповідачем нараховані суми пені добровільно не сплачено, а тому є підстави для стягнення її в судовому порядку. 
          Проте, колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, з огляду на наступне.
          Товариство з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» (далі - Відповідач), код ЄДРПОУ 30506880, внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Коритнянська, буд. 25, та перебуває на обліку в податковому органі як платник податків та зборів.
          Станом на 01.09.2022 року за Відповідачем рахується податковий боргу розмірі 304 675,35 грн., у т.ч. пеня в розмірі 304 659,51 гри:
          -по платежу 30 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» пеня в розмірі 137 369,75 грн.;
          -по платежу 30 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 167 305,60 грн., у т.ч. пеня в розмірі 167 289,76 грн.
          Вказана заборгованість виникла у зв`язку із наступним.
          Працівниками контролюючого органу проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість. За наслідками проведеної перевірки складено акт перевірки від 19.08.2020 № 2174/04-01/701/30506880 та винесено податкове повідомлення - рішення від 25.09.2020 № 0007630409 про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 15,84 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). Указане податкове повідомлення-рішення було надіслано засобами поштового зв`язку, однак поштовий конверт було повернуто у відповідності до довідки № 20 (№ 8800025586340).
          Відповідачем не погашено вищевказані суми боргу та податкове повідомлення-рішення не було оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку.
          Відповідно до п. 57.3 ст.57 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
          Відтак, податковий борг по податковому повідомленню-рішенню є узгодженим.
          У відповідності до ст. 129 ПКУ, Відповідачу було проведено нарахування нені в сумі 304 659,51 грн. :
          -по платежу 30 11021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 137 369,75 грн. ;
          -по платежу 30 14010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» в розмірі 167 289,76 грн. Указана суми пені залишається Відповідачем не сплачена в повному обсязі.
          Згідно пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПКУ пеня - сума коштів у вигляді відсотків нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
          Відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
          Підпунктом 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 1ІК України передбачено, що нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті) у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
          На суми заниження податкового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.2 та 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, нараховується пеня за кожний календарний день заниження податкового зобов`язання, включаючи день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день. На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день, (абзац другий, третій пункту 129.4. статті 129 ПК України)
          Відповідно до пункту 129.5. статті 129 ПК України, зазначений розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.
          Колегією суддів встановлено, що 14 грудня 2017 року Головне управління ДФС у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства, в якій просило стягнути з Товариства податковий борг у розмірі 423527,00 грн. по платежу 3014010100 "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)". Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що відповідачем до податкового органу самостійно подано податкову декларацію з податку на додану вартість від 20.06.2017 p. №9117447816 за травень 2017 року із самостійно задекларованою сумою податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 423744,00 грн., однак сплачено податок тільки частково у сумі 217,00 грн., тому така заборгованість вважається узгодженою. В добровільному порядку вищезазначену суму податкового боргу відповідачем не погашено, а тому податковий орган звернувся до суду для примусового стягнення даної суми. Рішенням від 05 квітня 2018 року у справі № 807/2021/17 позов було задоволено повністю. 
          Головне управління ДФС у Закарпатській області також звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства та просило стягнути податковий борг у розмірі 475 305,96 грн., у тому числі пеня - 0,09 грн. по платежам: 85 11021000«Податок на прибуток приватних підприємств» у розмірі 475 201,43 грн., 5018010400 «Податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 104,53 грн., утому числі пеня - 0,09грн., за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках. Рішенням від 06 серпня 2018 року у справі № 807/629/18 позов задоволено. 
          02 квітня 2020 року Товариством було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період травень 2017 року, який враховує скасування правових підстав для нарахування податкових зобов`язань за відчуження майна в 2017 році. Відповідно до уточнюючого розрахунку обсяг оподатковуваних ПДВ операцій в 2017 році складав 99031 грн., а різниця складала - 2327234 грн. Відтак розрахована сума від`ємного значення, що зараховується до податкового кредиту наступних періодів, складає 41703 грн. 23 лютого 2021 року Товариством подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на прибуток за період 2017 рік, який враховує скасування правових підстав для нарахування податкових зобов`язань за відчуження майна в 2017 році. Відповідно до уточнюючого розрахунку дохід Товариства в 2017 році складав 19900 грн. обсяг оподатковуваних податком на прибуток операцій в 2017 році складав -1075900гри. (від`ємне значення), зменшення податкового зобов`язання складало 475308 грн. Результати подання уточнюючих декларацій в частині зменшення податкових зобов`язань Товариства зараховано до системи електронного адміністрування податків.
          У відповідності до пункту 129.4 статті 129 ПК України пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
          Враховуючи, що відповідачем в уточнюючому розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік, уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість за 2017 рік, поданим з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, відкореговано (зменшено) суму податкового зобов`язання, у контролюючого органу не було підстав для  нарахування пені, оскільки об`єкти їх застосування (нарахування) відсутні.
          Вищевказана правова позиція визначена Верховним Судом в постанові від 27 червня 2019 року у справі №817/3148/14.
          Крім того, колегія зазначає, що пеня позивачем нарахована 10.04.2020 року, а протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СOVID-19), платникам податків пеня не нараховується.
          Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
          З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко»  є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду про відмову в задоволенні позову підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені по платежу 3011021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 137369 гривень 75 копійок та пені по платежу 3014010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» в розмірі 167289 гривень 76 копійок.
          Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                   п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «Сіко» задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у справі № 260/4925/22 – скасувати в частині задоволення позову про стягнення пені по платежу 3011021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 137369 гривень 75 копійок та пені по платежу 3014010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» в розмірі 167289 гривень 76 копійок та прийняти постанову, якою в задоволенні позову Головного управління ДПС в Закарпатській області  в частині стягнення пені по платежу 3011021000 «Податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 137369 гривень 75 копійок та пені по платежу 3014010100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» в розмірі 167289 гривень 76 копійок відмовити.
В решті рішення суду першої інстанції в справі №260/4925/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 10 травня 2023 року.