ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3472/23 Справа № 202/6094/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ісаєва Д.А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року                         Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
       головуючого                Лаченкової О.В.
       суддів                        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
       при секретарі                Піменовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2023 року 
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Державний реєстратор відділу реєстрації майнових прав Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Хабло Костянтин Олександрович, Обслуговуючий кооператив Гаражно-будівельний кооператив "Янтарний" про скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права,-
ВСТАНОВИЛА:

       В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Державний реєстратор відділу реєстрації майнових прав Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Хабло К.О., Обслуговуючий кооператив Гаражно-будівельний кооператив "Янтарний" про скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права.
       23.01.2023 року ОСОБА_2 подано до суду заяву про забезпечення позову.
       В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначає, що рішенням суду та його виконання на підставі виконавчих листів, передбачає вилучення майна у позивача, та стягнення судових і виконавчих витрат на підставі виконання рішення суду по справі №202/1604/22, а позивач оскаржує право власності на спірне майно (гараж) у судовому порядку шляхом подання позову про скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права, права власності на гараж, через те, що вважає, що реєстрація здійснена з порушенням норм чинного законодавства, отже існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті справи №202/6094/22, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду. Також у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи державним виконавцем буде примусово виселено, а відповідач в свою чергу може реалізувати дане майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
        ОСОБА_2 просив суд заборонити іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або здійснювати платежі відносно ОСОБА_2 , або передавати майно, а саме гараж № НОМЕР_1 , який розташований в Обслуговуючому кооперативі "Гаражно-будівельний кооператив "Янтарний" за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зокрема у виконавчих провадженнях №70633251 та №70633286 відкритих 03.01.2023 року на підставі постанов Державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кірсановим С.І.
       Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2023 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.
       Заборонено іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або здійснювати платежі відносно ОСОБА_2 , або передавати майно, а саме гараж № НОМЕР_1 , який розташований в Обслуговуючому кооперативі "Гаражно-будівельний кооператив "Янтарний" за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зокрема у виконавчих провадженнях №70633251 та №70633286 відкритих 03.01.2023 року на підставі постанов Державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кірсановим С.І.
       В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2023 року ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2023 року та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 від 23.01.2023 р. про забезпечення позову.
       У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2023 року ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без розгляду, а ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2023 року залишити без змін.
       Інші відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2023 року від інших учасників справи до апеляційного суду не надходили.
       Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що між сторонами існує реальний спір та вказаним не порушуються інтереси інших осіб, а тому не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.
       Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.
       Як вбачається з матеріалів справи, в Індустріальному районному суді м.Дніпропетровська розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні гаражем № НОМЕР_1 , який розташований в Кооперативі.
       Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровськавід 26.09.2022 р. по справі №202/1604/22, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.11.2022 р. позов задоволено в повному обсязі - усунуто ОСОБА_1 перешкоди в користуванні гаражем № НОМЕР_1 , який розташований в Кооперативі за адресою : АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити його. Також, стягнуто судові витрати.
       На виконання рішення по справі №202/1604/22 державним виконавцем Індустріального ВДВС у м.Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кірсановим С.І. 03.01.2023 р. відкриті виконавці провадження №70633251 та №0633286.
       16.01.2023 року ОСОБА_2 подав до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій по вищевказаним виконавчим провадженням.
       Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17.01.2023 року відмовлено в задоволенні заяви, оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку . Але виконавчі документи боржником не оскаржувалися.
       23.01.2023 р. ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або здійснювати платежі відносно ОСОБА_2 , або передавати майно, а саме гараж № НОМЕР_1 , який розташований в Кооперативі за адресою : АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зокрема у виконавчих провадженнях №70633251 та №70633286 відкритих 03.01.2023 р. на підставі постанов державного виконавця Індустріального ВДВС у м.Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кірсанова С.I.
       В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 вважає, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення по суті справи №202/6094/22 може істотно ускладнити або унеможливити поновлення порушених його прав. До закінчення розгляду справи державним виконавцем буде примусово виконане рішення по справі №202/1604/22 і ОСОБА_2 не зможе захистити або поновити свої права.
       Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2023 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.
       Як вбачається з матеріалів справи, по цивільній справі №202/1604/22 відповідач ОСОБА_2 оскаржуючи рішення місцевого суду в апеляційному порядку не заявляв в порядку ч.2 ст.370 КПК України клопотання про зупинення дії раніше прийнятого рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2022 року.
       По цивільній справі №202/1604/22 відповідач ОСОБА_2 не оскаржував постанову Дніпровського апеляційного суду від 23.11.2022 р. в касаційному порядку та не скористався своїм правом подання разом з касаційною скаргою клопотати в порядку ч.8 ст.394 ЦПК України про зупинення виконання рішення суду першої інстанції по цій справі.
       В рамках виконавчих проваджень №70633251 та №70633286, відкритих 03.01.2023 р на підставі постанов державного виконавця Індустріального ВДВС у м.Дніпрі Південного Міжрегіо-анального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кірсанова С.І. Яцкевич А. О. не звертався з клопотання відповідно до ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» зупинити вказані виконавчі провадження.
        ОСОБА_2 (боржник) не оскаржував в судовому порядку виконавчі документи, на підставі яких проводиться стягнення в рамках виконавчих проваджень №70633251, №70633286 та не скористався своїм правом, передбаченим п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.
       Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 49 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
       На підставі п.4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
       Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі, зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.
       Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17).
       Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, а також заходи забезпечення позову, які просить обрати заявник, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
        ОСОБА_2 по цивільній справі №202/6094/22 оскаржує реєстраційні дії щодо державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на спірний гараж, позовну вимогу при визнання права власності за ним на гараж суду не заявляв.
       Разом з тим, ОСОБА_2 не додано доказів на підтвердження вимог про забезпечення позову у спосіб, зазначений ним в заяві, як і не надано доказів того, яким чином виконання рішення по справі №202/1604/22 ускладнить чи унеможливить скасувати запис про державну реєстрацію.
       Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
       Крім того, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.
       Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (постанова ВС від 16.01.2023 р. №369/8845/21).
       Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що заходи забезпечення позову, які просить обрати заявник є співмірними із заявленими вимогами та невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.
       Спірна ухвала забезпечує позов по справі №202/1604/22, а не по справі №202/6094/22.
       Таким чином, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 слід задовольнити, а ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2023 року слід скасувати.
       В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову слід відмовити.
       В порядку ст.141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.
       Керуючись ст.ст. 367, 374, 376ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 -задовольнити.
       Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2023 року -скасувати.
       В задоволенні заяви  ОСОБА_2 про забезпечення позову -відмовити.
       Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.
       Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий суддя                                                        О.В.Лаченкова

       Судді                                                                        В.С.Городнича

                                                                               М.Ю.Петешенкова