Постанова
Іменем  України 
 
29 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 733/1068/21
провадження № 61-8374св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат»,
відповідачі: Фермерське господарство «Млинагро», ОСОБА_1 ,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2021 року в складі судді Вовченка А. В. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 липня 2022 року в складі колегії суддів: Шарапової О. Л., Євстафіїва О. К., Скрипки А. А.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» (далі - ТОВ АПК «Магнат»)звернулося до суду з позовом до Фермерського господарства «Млинагро» (далі - ФГ «Млинагро»), ОСОБА_1 та просило: визнати за товариством переважне право на укладення з ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7421784000:04:000:0255 та перевести права і обов`язки орендаря за договором оренди від 13 листопада 2020 року земельної ділянки площею 2,8598 га, кадастровий номер 7421784000:04:000:0255, розташованої на території Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області, з ФГ «Млинагро» на ТОВ АПК «Магнат»; визнати за ТОВ АПК «Магнат» право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, вироблену продукцію, вирощену підприємством на земельній ділянці.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 30 квітня 2020 року уклало з Ічнянською міською радою Чернігівської області договір оренди земельної ділянки (невитребувані земельні частки) з кадастровим номером 7421784000:04:000:0255 площею 2,8598 га, яка розташована на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області строком на 25 років. Згідно з умовами договору орендна плата вноситься орендарем щомісяця до 30 числа кожного місяця в рівних частинах на поточний рахунок орендодавця у грошові формі в розмірі 8% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки .
02 листопада 2020 року ОСОБА_1 на підставі рішення Ічнянської міської ради від 13 жовтня 2020 року зареєструвала право власності на вищевказану земельну ділянку як невитребуваний пай, а 13 листопада 2020 року як власниця земельної ділянки уклала договір оренди землі з ФГ «Млинагро» строком на 7 років, який був зареєстрований 23 листопада 2020 року. У зв`язку з цим дія договору оренди земельної ділянки від 30 квітня 2020 року, укладеного між товариством та Ічнянською міською радою, була припинена у зв`язку з реєстрацією права власності на землю ОСОБА_1 .
Про факт реєстрації права власності на спірну земельну ділянку та укладення договору оренди від 13 листопада 2020 року товариству стало відомо лише 22 квітня 2021 року з повідомлення ФГ «Млинагро», тобто на момент завершення посівної роботи, в результаті чого ТОВ АПК «Магнат» понесло витрати на дискування, посів, внесення органічних та мінеральних добрив, засобів захисту рослин та інше.
Спірна земельна ділянка знаходиться в масиві поля № 408 і вже тривалий час на підставі договорів оренди обробляється ТОВ АПК «Магнат», в користуванні якого знаходиться понад 75 % земельних ділянок даного поля, а тому відповідно до частини четвертої статті 37-1 ЗК України товариство є особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення.
З урахуванням договору оренди земельної ділянки від 30 квітня 2020 року ТОВ АПК «Магнат» є належним землекористувачем спірної земельної ділянки та згідно положень пункту б частини першої статті 95 ЗК України має право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур і на вироблену продукцію.
Також товариство відповідно до вимог частини четвертої статті 8-2 ЗУ «Про оренду землі» має переважне право на укладення договору оренди земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 . 
З урахуванням наведеного, ТОВ АПК «Магнат» просило позов задовольнити.
Короткий зміст судових рішень в справі
Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що переважне право позивача на укладення договору оренди земельної ділянки, передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яке може підлягати захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, не порушено, враховуючи, що сторони не досягли згоди щодо укладення договору оренди на новий строк, а орендарем не надано ні пропозиції, ні договору з умовами, які були б погоджені орендодавцем. У власника земельної ділянки був відсутній намір укладати договір оренди належної йому земельної ділянки з  ТОВ АПК «Магнат».
Посаджений ТОВ АПК «Магнат» урожай на спірній земельній ділянці на цей час зібрано і позивачем не доведено наявність правових підстав як для здійснення посіву сільськогосподарських культур на відповідній земельній ділянці у 2021 році, так і доказів понесених ними витрат.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 25 липня 2022 року рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2021 року змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що після набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку її статус змінився, а договір оренди землі від 30 квітня 2020 року вважається припиненим з моменту реєстрації права власності ОСОБА_1 . Таким чином, у позивача відсутнє переважне право на укладення з ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки.  
Позовні вимоги про переведення прав та обов`язків орендаря за договором оренди землі від 13 листопада 2020 року спірної земельної ділянки з ФГ «Млинагро» на ТОВ АПК «Магнат» є похідними від вимог про визнання за товариством переважного права на укладення з ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки, а тому також задоволенню не підлягають.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У серпні 2022 року ТОВ АПК «Магнат» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 липня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки та про переведення прав і обов`язків орендаря за договором оренди та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
На обґрунтування касаційної скарги зазначало про застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 01 червня 2021 року в справі № 910/2388/20 та від 25 січня 2022року в справі № 143/591/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Також вказувало на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
В матеріалах справи міститься достатня кількість доказів на підтвердження того, що ТОВ АПК «Магнат» орендує більше 75 % відсотків земельних ділянок масиву понад 10 років, в тому числі і спірну земельну ділянку, отже, в силу приписів абзацу другого пункту 4 статті 37-1 ЗК України є особою, якій належить право користування істотною частиною земель сільськогосподарського призначення. Саме з огляду на зазначені обставини у ТОВ АПК «Магнат» є переважне право на оренду приватизованої земельної ділянки.
Судові рішення про відмову у визнанні переважного права на оренду відповідної земельної ділянки та переведенні прав і обов`язків орендаря за орендним правочином між відповідачами належним чином не мотивовані.
Частиною четвертою статті 37-1 ЗК України та частинами третьою, четвертою статті 8-2 Закону України «Про оренду землі» не передбачено спеціального способу захисту порушених прав позивача, відтак товариство могло обирати найбільш ефективний спосіб з огляду на положення частини другої статті 16 ЦК України. Таким найбільш ефективним способом і є переведення прав орендаря, що узгоджується із пунктом 6 частини другої статті 16 ЦК України (зміна правовідношення).
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Ічнянського районного суду Чернігівської області.
04 жовтня 2022 року справа № 733/1068/21 надійшла до Верховного Суду.
Представник ФГ «Млинагро» та ОСОБА_1 - ОСОБА_2 направила відзив на касаційну скаргу, в якому просило залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Позиція Верховного Суду
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 30 квітня 2020 року Ічнянська міська рада Чернігівської області уклала з ТОВ АПК «Магнат» договір оренди землі строком на 25 років (невитребувані земельні частки), предметом якого є земельна ділянка площею 2,8598 га з кадастровим номером 7421784000:04:000:0255, яка розташована на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 55 859,14 грн. За умовами пункту 11.2 дія договору припиняється у разі появи власника-спадкоємця на орендовану ділянку.
Відповідно до пункту 3.1 договору оренди землі його укладено терміном на 25 років з урахуванням ротації культур, або до моменту отримання невитребуваних земельних  часток (паїв) їх власниками.
Згідно пункту 11.5 договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи чи реорганізація юридичної особи орендаря є підставами для зміни умов або розірвання договору.
Вказаний договір зареєстрований 30 квітня 2020 року державним реєстратором Ічнянської районної державної адміністрації, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, 02 листопада 2020 року за ОСОБА_1 здійснено реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку на підставі рішення Ічнянської міської ради Чернігівської області від 13 жовтня 2020 року.
Набута у власність  ОСОБА_1 спірна земельна ділянка мала статус невитребуваних земельних паїв, яку їй було виділено з єдиного земельного масиву. 
13 листопада 2020 року між ОСОБА_1 , власником земельної ділянки з кадастровим номером 7421784000:04:000:0255, та ФГ «Млинагро» укладено договір оренди земельної ділянки строком на 7 років. Державна реєстрація речового права на земельну ділянку здійснена 23 листопада 2020 року, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по реєстрацію іншого речового права.
Листом-повідомленням від 01 липня 2021 року, направленим ОСОБА_1 та ФГ «Млинагро», ТОВ АПК «Магнат» висловило намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на тих самих умовах, що були укладені з ФГ «Млинагро».
У відповіді від 27 липня 2021 року на вказаний лист  ОСОБА_1 зазначила, що на момент укладення договору оренди земельної ділянки з ФГ «Млинагро» їй не було відомо, в користуванні кого перебуває масив земель, до складу якого входила належна їй земельна ділянка. ТОВ АПК «Магнат» не зверталось до неї як до власника земельної ділянки з пропозицією укласти договір оренди, тобто не вчинило жодної дії щодо реалізації свого переважного права на укладення договору оренди. Чинне законодавство не передбачає права особи, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, звертатися з вимогами щодо розірвання укладеного раніше договору оренди земельної ділянки.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. 
Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір.
Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а статтею 18 цього Закону передбачено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.
Земельна частка (пай) є правом на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель. Поняття «земельна частка (пай)» безпосередньо пов`язане з паюванням земель сільськогосподарського призначення, що належали власникам на праві колективної власності. Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» при паюванні земель було передбачено визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості).
Частиною другою розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» передбачено, що громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом.
Предметом оспорюваного договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Млинагро», є конкретна земельна ділянка з кадастровим номером 7421784000:04:000:0255.
В свою чергу, предметом договору оренди від 30 квітня 2020 року, укладеного між Ічнянською міською радою Чернігівської області та ТОВ АПК «Магнат», є інше майно - невитребуваний пай, який не був оформлений у земельну ділянку з визначеними межами, умовами договору оренди земельної ділянки передбачено припинення його дії у разі отримання паю його власником. Окрім того, пунктом 11.5 договору було передбачене його розірвання у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи.
Таким чином, договір оренди земельної ділянки від 13 листопада 2020 року укладено між ОСОБА_1 та ФГ «Млинагро» щодо конкретної земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер та яка належить орендодавцю на праві власності, тобто щодо індивідуально визначеного нерухомого майна, яке не є тотожним з тим, щодо якого 30 квітня 2020 року був укладений договір оренди земельної ділянки між ТОВ АПК «Магнат» та Ічнянською міською радою Чернігівської області.
Орендар і власник паю за власним бажанням можуть укласти між собою договір оренди земельної ділянки, при цьому на зазначені правовідносини не поширюється правило переважного права на оренду.
Встановивши, що дія договору оренди земельної ділянки від 30 квітня 2020 року, укладеного між ТОВ АПК «Магнат» та Ічнянською міською радою Чернігівської області, припинена у зв`язку з витребуванням паю його власником на підставі пунктів 3.1, 11.5 договору оренди земельної ділянки, а у позивача відсутнє суб`єктивне право чи інтерес, що підлягають захисту, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки та переведення прав та обов`язків орендаря за договором оренди.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 березня 2023 року у справі № 733/1046/21 (провадження № 61-7132св22).
Висновки судів не суперечать правовим висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених в касаційній скарзі постановах.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ТОВ АПК «Магнат» залишити без задоволення, а рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2021 року у незміненій при апеляційному перегляді частині та постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 липня 2022 року в частині вирішення вимог про  визнання переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки та про переведення прав і обов`язків орендаря за договором оренди залишити без змін.
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» залишити без задоволення.
Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2021 року у незміненій при апеляційному перегляді частині та постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 липня 2022 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» про  визнання переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки та про переведення прав і обов`язків орендаря за договором оренди залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко