ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 травня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/3044/23
Головуючий у першій інстанції – Маринченко О. А.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/675/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Шитченко Н.В., 
суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОТ»,
третя особа: ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОТ» про стягнення трьох процентів річних, втрат від інфляційних процесів та відшкодування моральної шкоди, - 

                                 У С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «ЛОТ», в якому просила стягнути з відповідача на її користь 11 008,377 грн три проценти річних за період з 01 вересня 2020 року по 01 лютого 2023 року, 69 211,45 грн інфляційних за період з 01 вересня 2020 року по 01 лютого 2023 року, 75 485 грн у відшкодування моральної (немайнової) шкоди, 4 294,40 грн судового збору та 12 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
07 березня 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на кошти ТОВ «ЛОТ» в сумі ціни позову та судових витрат. 
Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що ТОВ «ЛОТ» без її згоди реалізував належний їй автомобіль марки «Honda», модель «CIVIC», синього кольору з темним капотом, 2006 року випуску, номер кузова (рами), шасі IHGFA НОМЕР_1 , р.д.н. НОМЕР_2 , не сплативши заявниці кошти за реалізований транспортний засіб, тривалий час користується грошима, отриманими за його продаж. Зазначала, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання судового рішення в подальшому.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 березня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву, наклавши арешт на кошти ТОВ «ЛОТ» в сумі 160 000 грн.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що недобросовісність поведінки ТОВ «ЛОТ» підтверджено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2022 року у справі № 750/3946/22, яким визнано недійсним договір комісії № 4183 від 26 серпня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛОТ», та додаток до нього № 2 Акт № 4183 від 26 серпня 2020 року, а також рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2022 року у справі № 750/6296/22, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу № 4183 від 26 серпня 2020 року, укладений між ТОВ «ЛОТ» та ОСОБА_2 .  Отже, суд першої інстанції, вирішуючи її заяву, мав би співвіднести негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.
Відзиви на апеляційну скаргу від ТОВ «ЛОТ», ОСОБА_2 у встановлений судом строк не надходили.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року справу призначено до розгляду на 10 травня 2023 року об 11 год. 20 хв. з повідомленням учасників справи. У наведене судове засідання учасники справи чи їх представники не з`явилися.
Від представника ОСОБА_1 – адвоката Водолагіна С.М., ТОВ «ЛОТ» надійшли заяви про розгляд даної справи без їх участі.
За змістом ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляд справи, не перешкоджає розгляду справи. Отже, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що ТОВ «ЛОТ» вчиняються чи вчинялись будь-які дії, спрямовані на ухилення від виконання можливого судового рішення, а також доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин, що невжиття заявлених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.
Як свідчать матеріали заяви, у 2018 році ОСОБА_1 придбала автомобіль марки «Honda», модель «CIVIC», синього кольору з темним капотом, 2006 року випуску, номер кузова (рами), шасі IHGFA НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до копії договору комісії № 4183 від 26 серпня 2020 року комітент ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області, 24 січня 1997 року з однієї сторони та комісіонер: ТОВ «ЛОТ», податковий номер 22820040, адреса: м. Чернігів, проспект Миру, б. 49-а, оф. 902 в особі директора Рудницької І.В., що діє на підставі Статуту, з другої сторони, уклали Договір про те, що Комітент доручає, а Комісіонер зобов`язується за винагороду здійснити за рахунок Комітента від свого імені продаж транспортного засобу (надалі ТЗ) переданого на комісію, а саме: «Honda» модель «CIVIC» СЕДАН -В 2006 року випуску, синього кольору, номер кузова (рами), шасі НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: номер НОМЕР_6 від 05 травня 2018 року. Вартість КТЗ 151 573 грн.
Відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу №4183 від 26 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «ЛОТ», в особі директора Рудницької І.В. та ОСОБА_1 , ТОВ «ЛОТ» продав ОСОБА_2 транспортний засіб «Honda», модель «CIVIC», СЕДАН –В, 2006 року випуску, синього кольору, номер кузова (рами), шасі НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: номер НОМЕР_6 від 05 травня 2018 року за ціною 151 573 грн.
Відповідно до копії витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2020 року зареєстровано заяву потерпілої ОСОБА_1 за фактом вчинення самоправства її донькою ОСОБА_2 щодо автомобіля «Honda» CIVIC НОМЕР_7 , що належить заявниці (номер кримінального провадження 12020275010001209).
У рамках кримінального провадження, постановою 12020275010001209 дізнавача ВД Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області від 01 лютого 2022 року призначено судову почеркознавчу експертизу.
Відповідно до висновку експерта від 08 лютого 2022 року № СЕ-19/12522/1117-ПЧ, судовий експерт дійшов висновку:
1. Досліджуваний підпис у графі «Передав (Відповідальна особа)», який розміщений у АКТІ приймання передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери між суб`єктами господарювання (його філією) та уповноваженим дилером № 4183 від 26 серпня 2020 року, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою;
2. Досліджуваний підпис у графі «м.п.(Підпис)», який розміщений у договорі комісії № 4183 від 26 серпня 2020 року, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою;
3. Досліджувані підписи у графах « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_1 (прізвище, ініціали, підпис), які розміщені у АКП технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № НОМЕР_8 від 26 серпня 2020 року, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.
Наведені обставини викладені у рішенні Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2022 року у справі № 750/3946/22, яким задоволено позов ОСОБА_1 , визнано недійсним Договір комісії № 4183 від 26 серпня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛОТ» та додаток до нього № 2 Акт № 4183 від 26 серпня 2020 року (а.с. 39-42).
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2022 року у справі № 750/6296/22 визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 4183 від 26 серпня 2020 року та угоду № 4183 про купівлю-продаж із третіми особами від 26 серпня 2020 року (а.с. 17-20).
Звернувшись із позовом, ОСОБА_1 , посилаючись на неотримання від ТОВ «ЛОТ» 151 573 грн за продаж її автомобіля, користування товариством з 26 серпня 2020 року коштами отриманими від третьої особи ОСОБА_2 за його віджуження, просила стягнути з ТОВ «ЛОТ» на її користь 11 008,377 грн три проценти річних, 69 211,45 грн інфляційних, 75 485 грн у відшкодування моральної (немайнової) шкоди, 4 294,40 грн судового збору та 12 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
ОСОБА_1 звернулась також з заявою про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на кошти ТОВ «ЛОТ» в сумі ціни позову та судових витрат, оскільки невжиття таких заходів унеможливить в подальшому виконання судового рішення.
Підстави для забезпечення позову та його види визначені положеннями ст.ст. 149, 150 ЦПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. 
Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1. ч. 1. ст. 150 ЦПК України).
Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Аналізуючи наведені норми, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відповідає обставинам справи, оскільки заявницею не підтверджено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення про задоволення позову.
Колегія суддів враховує, що у цивільному судочинстві відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Об`єктивних обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду заявницею не наведено.
Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість невиконання майбутнього судового рішення без надання належних доказів на підтвердження цих доводів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, тому судом першої інстанції вірно відмовлено у вжитті заходу забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 .
Заявниця не конкретизує, на яких рахунках відповідача та в яких установах наявні грошові кошти, на які належить накласти арешт, та яка сума на них обліковується. В ході розгляду заяви ОСОБА_1 не здобуто доказів того, що ТОВ «ЛОТ» вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, зокрема вчиняє дії щодо виведення грошових коштів зі своїх рахунків або витрачає кошти з метою ухилення від виконання зобов`язань перед позивачкою. При цьому відсутні підстави стверджувати, що накладення арешту на грошові кошти у межах ціни позову не перешкоджатиме господарській діяльності ТОВ «ЛОТ», і що застосування таких заходів не порушуватиме права відповідача.
Посилання заявниці в апеляційній скарзі на те, що рішеннями Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2022 року у справі № 750/3946/22 та від 13 грудня 2022 року у справі № 750/6296/22 підтверджено недобросовісність поведінки ТОВ «ЛОТ» не може бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки ухвалені на користь ОСОБА_1 судові рішення жодним чином не підтверджують вчинення ТОВ «ЛОТ» дій, спрямованих на ухилення від виконання можливого судового рішення у разі його задоволення (стягнення трьох процентів річних, втрат від інфляційних процесів та відшкодування моральної шкоди). 
Оскільки заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та відсутні належні і допустимі докази на підтвердження її вимог, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права.
Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 березня 2023 року – без змін.
Керуючись ст.  367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 березня 2023 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 12 травня 2023 року.

Головуюча:                                                                     Н.В. Шитченко

Судді:                                                                              Н.В. Висоцька 

                                                                                        О.І. Онищенко