ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа №  340/5171/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року (суддя Пасічник Ю.П., повне судове рішення складено 19 грудня 2022 року) в справі № 340/5171/22 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони  України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання  протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони  України (далі – Міноборони) про визнання  протиправним та скасування рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 02 серпня 2022 року № 192, в частині відмови йому у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок 2 групи інвалідності, захворювання пов`язане із захистом Батьківщини; зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу внаслідок інвалідності 2 групи, захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги.      
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року до участі в справі залучено третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року позов задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 02 вересня 2022 року № 192 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок II групи інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини; зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу внаслідок II групи інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»  та  Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вважає, що оскільки позивачу вперше встановлена інвалідність у листопаді 2015 року, а під час повторного огляду у липні 2022 року встановлена 2 група інвалідності, то є очевидним висновок, що зміна група інвалідності відбулась понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності (через 6 років 7 місяців 12 днів), тому рішення комісії про відмову позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги є правомірним.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки МСЕК №183593 від 06 грудня 2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (сперті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, від 26 грудня 2016 року №12 позивачеві призначено одноразову допомогу в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності в розмірі 206700 грн. 
У подальшому рішенням Кіровоградської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 на підставі довідки МСЕК №577705 від 06 липня 2022 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
У зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 02 вересня 2022 року №192 позивачеві відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги. Відмова, з посиланням на п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, мотивована тим, що зміна групи інвалідності відбулася більше ніж через два роки після первинного встановлення інвалідності.
Встановивши, що приписи пункту 4  статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ  зі змінами щодо повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності, втратили чинність з 06 квітня 2022 року через визнання таких приписів неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 6 квітня 2022 року №1-р(II)/2022 у справі №3-192/2020 (465/20), тобто станом на дату прийняття відповідачем спірного рішення (02 вересня 2022 року) відсутні правові підстави обмежувати право особи на виплату одноразової допомоги в залежності від дати первинного встановлення інвалідності, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення відповідача, оформленого протоколом від 02 вересня 2022 року №192.
          Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу.
Позивачу відповідно до довідки МСЕК №183593 від 06 грудня 2016 року встановлено 3 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.
У зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, позивачу призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, (2016 рок) в сумі 206 700 грн.
Позивачу  06 липня 2022    року встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою МСЕК серії ААБ №577705 від 06 липня 2022 року.
У зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності позивач звернувся до уповноваженого органу ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги.
Комісією Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення, оформлене  протоколом засідання комісії від 02 вересня 2022 року №192, відмовлено ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що зміна групи інвалідності відбулася більше ніж через два роки після первинного встановлення інвалідності. 
Спірним в цій справі є питання права особи на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності (2 групи інвалідності) у разі спливу дворічного строку з встановлення 3 групи інвалідності.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені  Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII  (далі - Закон №2011-XII).
За змістом частини першої   статті 16 Закону № 2011-XII  (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, – встановлення позивачу 2 групи інвалідності) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим  Законом  мають право на її отримання.
Пунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до пункту «б» частини першої статті 16-2  Закону № 2011-ХІІ  одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого  законом  для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого  законом  для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого  законом  для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2  статті 16 цього Закону).
Приписами частини четвертої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ встановлювалось, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 статті 16-3  Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (справа про посилений соціальний захист військовослужбовців) від 06 квітня 2022 року №1-р(II)/2022 у справі №3-192/2020 (465/20) визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним),  пункт 4  статті 16-3  Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами; пункт 4  статті 16-3  Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Конституційний Суд України в цьому Рішенні зауважив, що оспорювані приписи  Закону, якими встановлено обмеження щодо виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі за умови встановлення вищої групи інвалідності (або більшого відсотка втрати працездатності) лише протягом двох років, не узгоджуються з засадничими конституційними цінностями, зокрема такими, як принцип поваги до захисту прав людини, принцип верховенства права в аспекті домірності та вимог щодо соціального захисту військовослужбовців (статті 3,  8,  17,  46  Конституції України).
Відтак, на час зміни групи інвалідності позивача (06 липня 2022 року) положення частини (пункту) четвертої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ щодо обмеження терміном в два роки права особи за отримання одноразової грошової допомоги у разу, зокрема, зміни групи інвалідності, втратили чинність.
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 29 липня 2022 року № 2489-IX, який набрав чинності 25 серпня 2022 року, пункт (частина) 4 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ викладено в наступній редакцій:
« 4. Якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
У разі встановлення більшого ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках чи зміни його причинного зв`язку, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (крім випадків поранення, травми, контузії, каліцтва, отриманих у різний період часу, за якими виплата допомоги здійснюється окремо, без урахування раніше виплачених сум).
У разі якщо під час первинного огляду було встановлено ступінь втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках, а під час наступного огляду (переогляду) встановлено інвалідність, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, чи особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення з військової служби, здійснюється без урахування раніше виплачених сум допомоги у зв`язку з частковою втратою працездатності чи встановленням інвалідності.».
Тобто, чинна на час прийняття відповідачем рішення про відмову у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги (02 вересня 2022 року) редакція частини четвертої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ не містить обмеження щодо можливості виплати одноразової допомоги в разі встановлення вищої групи інвалідності будь-яким терміном від дати первинного встановлення інвалідності.
Тому суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги.
Доводи апелянта щодо правомірності рішення ґрунтуються на приписах Закону № 2011-ХІІ, які втратили чинність на час набуття позивачем права на отримання одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю 2 групи,  а також на час прийняття позивачем рішення, яке оскаржується, тому не спростовують висновків суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за  правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України  розглядаються за правилами загального позовного провадження,  судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку,  крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року в справі № 340/5171/22 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2022 року в справі № 340/5171/22 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони  України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання  протиправним та скасування рішення,  зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 10 квітня 2023 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 10 квітня 2023 року.    
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко