УХВАЛА

18 травня 2023 року 
м. Київ 

справа № 380/12620/22
адміністративне провадження № К/990/17077/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
У С Т А Н О В И В:
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- скасувати наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 17 серпня 2022 року № 273 про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- скасувати наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України «По особовому складу» від 17 серпня 2022 року №306 о/с про звільнення зі служби в поліції капітана поліції   ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;
- поновити його в поліції на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;
- стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 17 серпня 2022 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2023 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 17 серпня 2022 року №     273 про застосування до капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України «По особовому складу» від 17 серпня 2022 року № 306 о/с про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. Поновлено капітана поліції ОСОБА_1 в поліції на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 18 серпня 2022 року. Стягнуто з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 18 серпня 2022 року по 21 грудня 2022 року в сумі 57720 (п`ятдесят сім тисяч сімсот двадцять) гривень 60 коп. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 13972,04 грн. допущено до негайного виконання.
Не погодившись із судовими рішеннями, Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою. 
Ухвалою Верховного Суду від 03 травня 2023 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з незазначенням у касаційній скарзі належних доводів та обґрунтувань щодо підстав оскарження судових рішень.
10 травня 2023 року Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України вдруге подав до Верховного Суду касаційну скаргу. Заявник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, в обґрунтування якої скаржник зазначає про неврахування судами першої та апеляційної інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах від 10 квітня 2019 року у справі №   802/1150/17-а, від 10 червня 2021 року у справі № 420/241/20, від 30 серпня 2022 рок у справі №   120/8381/20-а, від 01 грудня 2022 року у справі № 520/15084/21.
Верховний Суд зазначає, що відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України можливе за умови зазначення у касаційній скарзі норми права щодо якої Верховним Судом висловлена правова позиція, подібність правовідносин та обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судами цієї норми, з урахуванням обставин, установлених судами у цій справі.
Аналізуючи доводи касаційної скарги, Судом установлено, що заявником зроблено лише посилання на постанови Верховного Суду без будь-якого обґрунтування подібності правовідносин із загальним посиланням на ухвалення судом апеляційної інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Інші мотиви касаційної скарги зводяться до цитування норм, наведення нормативно-правових актів, часткового опису обставин справи та переоцінки доказів, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Суд касаційної інстанції звертає увагу, що в попередній ухвалі Верховного Суду від 03 травня 2023 року про повернення касаційної скарги сформовані висновки щодо необхідності дотримання законодавчих вимог до змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судового рішення.
Однак при поданні цієї касаційної скарги заявником касаційної скарги не взято до уваги  висновки щодо вимог, яким має відповідати касаційна скарга в частині викладення підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, тобто касаційна скарга Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України не відповідає нормам процесуального закону, зокрема, в частині належного обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Слід також зазначити, що вдруге подана касаційна скарга містить такі ж обґрунтування, що і попередньо подана касаційна скарга.
Зазначене свідчить, що скаржник формально підійшов до оформлення касаційної скарги та проігнорував роз`яснення Верховного Суду щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судового рішення.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Отже, касаційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
За таких обставин, Верховний Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу повернути особі, яка її подала.
2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.  

Суддя                                                                                                                 С.А. Уханенко