Справа № 991/6481/22
Провадження 1-кп/991/80/22

У Х В А Л А

18 травня 2023 року                                                        м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_6 ,
захисників/представників цивільного відповідача ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 
представника цивільного позивача ОСОБА_9 ,
розглянувши клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2022 за № 52022000000000334 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Золотарьово, Хустського району, Закарпатської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді колегії суддів Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52022000000000334 від 27.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
У судовому засіданні захисниками обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подано до суду клопотання про закриття кримінального провадження № 52022000000000334 від 27.10.2022 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.
Доводи клопотань про закриття кримінального провадження
У змісті клопотань захисники стверджують, що у кримінальному провадженні № 52022000000000334 від 27.10.2022 закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, а тому вказане провадження має бути закрито.
Свою позицію адвокати обґрунтовують тим, що кримінальне провадження № 52022000000000334 від 27.10.2022 виділено в окреме провадження з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000002581 від 22.10.2018, в якому на момент такого виділення закінчився строк досудового розслідування. Вказане стало наслідком того, що у кримінальному провадженні № 42018000000002581 від 22.10.2018 строк досудового розслідування ухвалою слідчого судді був продовжений до 22.04.2022. В подальшому строк досудового розслідування у названому кримінальному провадженні продовжений не був, з огляду на положення ч. 8 ст. 615 КПК України, яка передбачає, що у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 КПК України. Водночас, за твердженням захисників, положення згаданої норми не можуть бути застосовані до кримінального провадження № 42018000000002581 від 22.10.2018, оскільки у межах останнього про підозру було повідомлено не одній особі.
На підставі викладеного захисники стверджували, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000002581 від 22.10.2018 закінчився 22.04.2022, тобто до моменту виділення з нього 27.10.2022 матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 . За таких обставин, у кримінальному провадженні № 52022000000000334 від 27.10.2022 закінчились строки досудового розслідування, а тому воно підлягає закриттю.
Позиція сторони захисту
Захисники ОСОБА_7  та ОСОБА_8  у судовому засіданні підтримали подані клопотання про закриття кримінального провадження. Пояснення надали аналогічні викладеним у письмових клопотаннях та висловили спільну позицію щодо неможливості застосування положень ч. 8 ст. 615 КПК України до кримінального провадження № 42018000000002581 від 22.10.2018 та факту закінчення строків досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Додатково в обмурування своєї позиції послались на судову практику. Просили клопотання задовольнити за закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію своїх захисників та просив клопотання про закриття кримінального провадження задовольнити.
Позиція сторони обвинувачення
Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження заперечував. Пояснив, що на момент введення на території України воєнного стану кримінальне провадження № 42018000000002581 від 22.10.2018 належало до категорії фактових, тобто таких у яких жодній особі не було повідомлено про підозру. Наголосив, що факт повідомлення особі про підозру, з подальшим виділенням такої підозри в окреме кримінальне провадження, не може свідчити про належність первинного провадження до таких, в яких особі повідомлено про підозру. Адже в протилежному випадку неможливо дотримати процедури продовження строків досудового розслідування. Просив відмовити у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження. 
Представник цивільного позивача ОСОБА_9 підтримала позицію прокурора.
Оцінка та висновки суду щодо вирішення клопотань сторони захисту про закриття кримінального провадження 
       Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку захисників, обвинуваченого та прокурора, проаналізувавши доводи клопотань про закриття кримінального провадження, дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено положення, згідно з яким кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.
За своєю правовою природою закриття кримінального провадження як процесуальне рішення уповноважених державних органів є формою закінчення кримінального провадження, яка виключає правомочність правоохоронного органу щодо розслідування обставин, за яким ухвалено рішення про закриття. Із закриттям кримінального провадження процесуальна діяльність щодо особи повністю закінчується, подальший рух провадження виключається. За таких обставин необхідним є ретельне дослідження та встановлення беззаперечних фактів, які дають підстави для закриття кримінального провадження.
За змістом клопотань захисників факт закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52022000000000334 від 27.10.2022 останні пов`язують із збігом таких строків у кримінальному провадженні № 42018000000002581 від 22.10.2018, з якого були виділені матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_6 в окреме провадження. 
Зважаючи на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000002581 від 22.10.2018закінчився до моменту виділення матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_6 в окреме провадження, на думку адвокатів, такого строку не може існувати і у виділеному кримінальному провадженні № 52022000000000334 від 27.10.2022.
Факт закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000002581 від 22.10.2018захисники пов`язують із неможливістю застосування до вказаного провадження положень ч. 8 ст. 615 КПК України, яка передбачає, що у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених ст. 219 КПК України.
Оцінюючи доводи адвокатів, наведені в обґрунтування твердження про закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000002581 від 22.10.2018 та, як наслідок, у кримінальному провадженні № 52022000000000334 від 27.10.2022, колегія суддів виходить з такого.
Строки досудового розслідування чітко регламентовані у ст. 219 КПК України. Згідно з ч. 1 вказаної норми (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. При цьому згаданою статтею унормовано питання граничного строку досудового розслідування, який диференціюється в тому числі в залежності від того чи було у кримінальному провадженні особі повідомлено про підозру.
Так, на відміну від чітко визначених ч. 4 ст. 219 КПК України максимально допустимих строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому особі повідомили про підозру, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому про підозру особі не повідомлялось, може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений п. 2, 3 ч. 4 ст. 219 КПК України. Таким чином, фактично (через можливість неодноразового продовження) у кримінальному провадженні, в якому немає підозрюваного, відсутній граничний строк досудового розслідування.
Встановлення ж граничного строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому особі повідомили про підозру, та неможливість його неодноразового продовження обумовлені тим, що особа не може необмежений час перебувати в статусі підозрюваного. Адже вказаний процесуальний статус пов`язаний із значними обмеженнями особистих і майнових прав особи в результаті застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження. Таким чином, чітко обмежений строк досудового розслідування є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права та одночасно гарантією того, що обвинувачення щодо особи в найкоротший строк стане предметом судового розгляду, або що відповідне кримінальне провадження щодо неї було закрите.
В залежності від наявності або відсутності у кримінальному провадженні особи, яка набула статусу підозрюваного, КПК України розрізняє процедуру продовження строків досудового розслідування. Так, у випадку продовження прокурором такого строку у кримінальному провадженні з підозрюваним ч. 3 ст. 295 КПК України вимагає вручити копію клопотання про продовження строку досудового розслідування підозрюваному та його захиснику. Останні в свою чергу мають право подати слідчому або прокурору, який ініціює це питання, письмові заперечення, які обов`язково долучаються до клопотання і разом з ним подаються прокурору, уповноваженому на його розгляд. У разі ж вирішення питання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру слідчим суддею, останній у відповідності до положень ч. 3 ст. 295-1 КПК України повинен проводити розгляд такого клопотання за участю підозрюваного та його захисника. 
За таких обставин існує пряма залежність між граничним строком досудового розслідування у кримінальному провадженні, порядком його продовження та безпосередньою присутністю у такому провадженні особи, яка набула статусу підозрюваного, та як наслідок чиї права та свободи обмежуються. У випадку ж скасування повідомлення про підозру або виділення матеріалів досудового розслідування щодо підозрюваного в окреме кримінальне провадження виключається належність такого кримінального провадження до категорії тих, в яких особі було повідомлено про підозру. Адже в протилежному випадку неможливим є дотримання приписів ч. 3 ст. 295 та ч. 3 ст. 295-1 КПК України та втрачається мета диференціації максимально допустимих строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях в залежності від наявності у такому провадженні особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного.
У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.10.2021 (справа № 991/6982/21, провадження № 1-кс/991/7087/21) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000002581 від 22.10.2018 на шість місяців, тобто до 22.04.2022 (Т. 1, а.с. 230-235). Як вбачається із змісту названої ухвали, підозрювані у межах вказаного провадження були відсутні (матеріали щодо ряду підозрюваних були виділені в окремі провадження). Таким чином, кримінальне провадження № 42018000000002581 від 22.10.2018 на момент продовження строків досудового розслідування належало до категорії тих, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру. При цьому відомості про повідомлення про підозру у межах вищеназваного кримінального провадження будь-якій особі після постановлення вказаної ухвали та до повідомлення про підозру ОСОБА_6 24.10.2022 (Т. 2, а.с.39-46) відсутні.
24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, указом Президента України № 64/2022 було введено воєнний стан, який продовжує діяти на день розгляду клопотань про закриття кримінального провадження. 
Відповідно до ч. 8 ст. 615 КПК України у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених ст. 219 КПК України. 
З огляду на вищезазначені законодавчі положення, враховуючи, що попередньо було встановлено, що кримінальне провадження № 42018000000002581 від 22.10.2018 до 24.10.2022 належало до категорії тих, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру, Суд дійшов висновку, що період часу з 24.02.2022 по 24.10.2022 відповідно до положень ч. 8 ст. 615 КПК України не підлягає зарахуванню у загальний строк досудового розслідування у вищеназваному кримінальному провадженні. Вказане спростовує позицію сторони захисту про те, шо у кримінальному провадженні № 42018000000002581 від 22.10.2018 на момент виділення із нього матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 закінчився строк досудового розслідування.
Оцінюючи доводи сторони захисту щодо необхідності врахування позиції Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, викладеної в ухвалі від 15.03.2023 (справа № 991/1466/23, провадження № 1-сс/991/204/23) (Т.11, а.с. 134-143, 177-187) колегія суддів керується наступним. 
В силу вимог ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до ст. 90 КПК України, преюдиційне значення для суду має лише рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно із ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Жодне інше судове рішення, крім наведених вище, не мають преюдиційного значення для суду при вирішенні ним питань у конкретному кримінальному провадженні. 
З огляду на те, що рішення Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15.03.2023 не відповідає критеріям визначеним ст. 90 та ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки викладені у такому рішенні не мають преюдиційного значення при вирішенні клопотань сторони захисту про закриття кримінального провадження № 52022000000000334 від 27.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Таким чином обставини, на які посилалися захисники, обґрунтовуючи твердження про закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52022000000000334 від 27.10.2022 не знайшли свого підтвердження за наслідками судового розгляду. У зв`язку з цим у задоволенні клопотань захисників обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження належить відмовити. 
       На підставі викладеного, керуючись статтями 219, 284, 294 - 295, 369, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В

Відмовити у задоволенні клопотань захисників обвинуваченого ОСОБА_6  - адвокатів  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8  про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2022 за № 52022000000000334 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя    ОСОБА_1 

Судді  
 
ОСОБА_2 ОСОБА_3