Ухвала
 
27 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 761/687/14
провадження № 61-5887ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду                  м. Києва від 07 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду                від 28 березня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), стягувач - Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання зняти арешт,
 
ВСТАНОВИВ:
 
20 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 липня                       2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 березня 2023 року                у цій справі.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки заявником не надано доказів сплати судового збору.
 
У касаційній скарзі заявник зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) як учасник бойових дій. На підтвердження наведеного надає копію посвідчення від 20 вересня 2016 року серії НОМЕР_1 . Крім того, вказує, що Закон № 3674-VI не передбачає обов`язкової сплати судового збору за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
 
Такі доводи є необґрунтованими з огляду на таке. 
 
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
 
Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має врахувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі               № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).
 
Предметом позову у цій справі є вимоги ОСОБА_1 щодо визнання бездіяльності органів ДВС неправомірною та зобов`язання зняти арешт, накладений на його майно як боржника в рамках виконавчого провадження. Тож, ця справа не пов`язана із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій, тому відсутні підстави для звільнення заявника від сплати судового збору, як учасника бойових дій у цій справі.
 
Провадження щодо виконання судових рішень є завершальною й невід`ємною частиною (стадією) судового провадження в конкретній справі, у якій провадження за скаргою не відкривається. За подання позовної заяви позивачем сплачується відповідний судовий збір. У розділі VII ЦПК України та в Законі № 3674-VI не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС позивачем, який є стягувачем.
 
Водночас, частина друга статті 3 Закону № 3674-VI не передбачає звільнення                 від сплати судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об`єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.
Крім того, у статті 5 Закону № 3674-VI, яка передбачає пільги зі справляння судового збору певним категоріям осіб за певними категоріями справ чи процесуальних дій, відсутні пільги щодо сплати судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
 
Тож, при поданні апеляційної чи касаційної скарги особою, відмінною від позивача, який є стягувачем у виконавчому провадженні, стягується судовий збір.
 
До такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18).
 
Тому доводи заявника про те, що за подання ним касаційної скарги у цій справі не передбачено сплати судового збору, є необґрунтованими.
 
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684,00 грн.
 
Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 536,80 грн (2 684,00 грн ? 0,2). 
 
Судовий збір підлягає перерахуванню або внесенню за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та надати для усунення зазначених недоліків строк до 26 травня 2023 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                     О. В. Ступак