ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року                                                                      Справа № 903/69/18 (903/309/22) 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Крейбух О.Г. 

секретар судового засідання Цвіркун О.О. 
за участю представників:
позивача: Андріяш Н.В. (адвокат),
відповідача: Богуцький О.Ю. (адвокат).
третьої особи: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області, ухвалене 19.12.2022 суддею Войціховським  В.А. у м. Луцьк (повний текст рішення складено 26.12.2022) у справі № 903/69/18 (903/309/22)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+"
до ОСОБА_1 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР-ТОП"
про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину
в межах справи № 903/69/18
за заявою ОСОБА_2 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+"                           
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:
ТзОВ "ІНВЕСТ+" звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а саме: договору іпотеки від 23.10.2014, укладеного між позивачем та відповідачем, шляхом скасування запису про іпотеку № 7443697, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Шкльоди Я.А., індексний номер 16704809 від 23.10.2014 16.39.25. 
В обгрунтування позовних вимог позивач вказав про те, що директор ТзОВ "ІНВЕСТ+"   ОСОБА_3 діяв на підставі рішення загальних зборів ТзОВ "ІНВЕСТ+" № 7 від 23.10.2014 та зауважив про відсутність волевиявлення товариства щодо укладення договору іпотеки, оскільки двоє із його учасників  - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 протоколу загальних зборів учасників ТзОВ "ІНВЕСТ+" № 7 не підписували. На підтвердження відсутності волевиявлення, позивач послався на висновок почеркознавчої експертизи Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 09.12.2021 № СЕ-19/103-21/9202-ПЧ, згідно якого підписи від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в протоколі загальних зборів ТзОВ "ІНВЕСТ+" за № 7 від 23.10.2014 виконані не останніми, а іншими особами. Необхідність волевиявлення загальних зборів товариства позивач пов`язує з тим, що передане в іпотеку майно є єдиним майном товариства від імені котрого діяв директор ОСОБА_3 , а відтак, передання майна в іпотеку прямо впливало на майновий стан позивача та можливість реалізовувати цілі та основні напрями своєї господарської діяльності.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 19.12.2022 позов ТзОВ "ІНВЕСТ+" задоволено. Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину - договору іпотеки від 23.10.2014, укладеного між ОСОБА_1 та ТзОВ "ІНВЕСТ+", шляхом скасування запису про іпотеку № 7443697, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Шкльоди Я.А., індексний номер 16704809 від 23.10.2014 16.39.25. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
В обгрунтування доводів апеляційної скарги відповідач відзначив, що висновки суду першої інстанції в частині неможливості здійснення господарської діяльності внаслідок обтяження іпотекою майна юридичної особи, є не обґрунтованими та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Також вказує, що під час розгляду справи, суд першої інстанції на доводи представника відповідача про неможливість використання в межах даної справи висновку Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 09.12.2021 № СЕ-19/103-21/9202-ПЧ, зробленого в межах судової справи № 903/69/18 (903/431/21) уваги не звернув, вищевказаний висновок експертизи не досліджував та не роз`яснював особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про призначення експертизи порядку, визначеному ГПК України. Окрім того скаржник зазначає, що позивачем у позовній заяві, а судом першої інстанції в судовому рішенні не наведено жодних доводів, які підтверджують відсутність у директора ТзОВ "ІНВЕСТ+" ОСОБА_3 повноважень на укладення договору іпотеки від 23.10.2014 згідно статуту товариства та не надано жодних доказів на підтвердження того, що вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір іпотеки, ОСОБА_1 діяв недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знав про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень, діяв недобросовісно та необачно. Додав, що судом першої інстанції у судовому рішенні не надано оцінки твердженням відповідача, не спростовано судову практику Верховного Суду та не враховано відповідні висновки, які свідчать про те, що правочини вчинені з перевищенням повноважень можуть бути визнані недійсними, а не є нікчемними, з огляду на що позивачем обрано невірний спосіб захисту, що не спростовано судом першої інстанції.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області від 19.12.2022 у справі № 903/69/18 (903/309/22); призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
Позивач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив останню задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив, просив останню залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Представник третьої особи явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив. 
За умовами ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін у судовому засіданні, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського судів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 23.10.2014 між відповідачем та позивачем, в особі директора ОСОБА_3 , який діяв на підставі статуту ТзОВ "ІНВЕСТ+", затвердженого установчими зборами товариства, протоколу № 1 установчих зборів учасників ТзОВ "ІНВЕСТ+" від 13.02.2013, наказу № 1 по ТзОВ "ІНВЕСТ+" від 13.02.2013 та протоколу № 7 загальних зборів учасників товариства від 23.10.2014, було підписано договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Шкльодою Я.А. та зареєстровано в реєстрі за № 903.  Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, останній забезпечує виконання зобов`язань позивачем та вимог іпотекодержателя за договором грошової позики від 23.10.2014, укладеним між ТзОВ "АЛЬТЕР-ТОП" (позичальник) та ОСОБА_1 (іпотекодержатель), а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, стосовно повернення отриманої суми позики, несплаченої пені, а також відшкодування збитків у повному обсязі. Згідно п. 1.3. договору, предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлові приміщення будівлі "Е (1-2) загальною площею 650,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ТзОВ "ІНВЕСТ+" на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.03.2013 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дулик М.Б. за реєстровим № 529. Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки індексний номер витягу № 28527904, до реєстру внесено запис про іпотеку № 7443697, підстава: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 16704809 від 23.10.2014.
Як вбачається із протоколу загальних зборів учасників ТзОВ "ІНВЕСТ+" від 23.10.2014, до порядку денного зборів було включено два питання: 1. розгляд клопотання ТзОВ "АЛЬТЕР-ТОП" (позичальник) про надання згоди ТзОВ "ІНВЕСТ+" виступити майновим поручителем (іпотекодавцем) по грошових зобов`язаннях ТзОВ "АЛЬТЕР-ТОП" перед гр. ОСОБА_1  (позикодавець); 2. розгляд питання про уповноваження директора ТзОВ "ІНВЕСТ+" на підписання договору іпотеки та додаткових угод до нього та всіх інших документів, необхідних для проведення активної операції з позикодавцем.
По першому питанню вирішено надати згоду товариству виступити майновим поручителем по зобов`язаннях ТзОВ "АЛЬТЕР-ТОП", що виникнуть в зв`язку із укладенням між позичальником та позикодавцем договору позики, на суму 7000000 грн., строком на 2 роки зі сплатою за користування грошовими коштами 0,0% річних (безпроцентний). В якості належного виконання зобов`язань ТзОВ "АЛЬТЕР-ТОП", передати в забезпечення (іпотеку) позикодавцю майно товариства, а саме: нежитлові приміщення в будівлі, літера "Е (1-2)", загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . По другому питанню  вирішено уповноважити директора ТзОВ "ІНВЕСТ+" ОСОБА_3 правом підпису на укладення договору іпотеки з позикодавцем відповідно, з правом укладення додаткових угод до договорів та всіх інших документів, необхідних для проведення активної операції. Вказаний протокол скріплений підписами учасників ТзОВ "ІНВЕСТ+": ОСОБА_6 (голова зборів), ОСОБА_7 (секретар), ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .
Поряд з цим, встановлено, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.10.2021 в межах розгляду справи № 903/69/18 (903/431/21) за спільним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до ТзОВ "ІНВЕСТ+", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства (в межах провадження у справі № 903/69/18 за заявою ОСОБА_2 про банкрутство ТзОВ "ІНВЕСТ+" задоволено клопотання позивачів про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи; призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Волинського НДЕКЦ МВС України, в рамках проведення якої на вирішення експерту поставити наступні питання: - чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 на протоколі загальних зборів учасників ТзОВ "ІНВЕСТ+" за № 7 від 23 .10.2014 особисто ОСОБА_4 чи іншою особою? - чи виконано підпис від імені ОСОБА_5 на протоколі загальних зборів учасників ТзОВ "ІНВЕСТ+" за № 7 від 23.10.014, особисто ОСОБА_5 чи іншою особою?.
Як вбачається із висновку експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 09.12.2021 № СЕ-19/103-21/9202-ПЧ, отриманого за результатами проведення вищевказаної судової почеркознавчої експертизи, встановлено, що підписи від імені ОСОБА_4 та від імені ОСОБА_5 у протоколі загальних зборів ТзОВ "ІНВЕСТ+" за № 7 від 23.10.2014, виконані не ними, а іншими особами.
З даного приводу судом відзначається, що в силу ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. 
Згідно приписів ст. ст. 104, 86 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем у суді першої інстанції, на  спростування висновку Волинського НДЕКЦ МВС України від 09.12.2021 № СЕ-19/103-21/9202-ПЧ, письмових доказів чи будь-яких інших експертних висновків не надано, будь-які заперечення стосовно  правильності такого висновку відсутні. 
Судами встановлено, що згідно п.п. 4.1-4.2. статуту ТзОВ "ІНВЕСТ+", для забезпечення діяльності товариства, за рахунок внесків учасників товариства, створено статутний (складений) капітал у розмірі 2300000 грн., що становить 100% статутного капіталу.
Вклад, оцінений в гривнях, становить частку в статутному (складеному) капіталі. Частки учасників в статутному (складеному) капіталі товариства становлять: ОСОБА_5 - частка у розмірі 25% статутного капіталу товариства, що в грошовому виразі становить 575000 грн.; ОСОБА_6 - частка у розмірі 25% статутного капіталу товариства, що в грошовому виразі становить 575000 грн.; ОСОБА_4 - частка у розмірі 25% статутного капіталу товариства, що в грошовому виразі становить 575000 грн. та ОСОБА_7 - частка у розмірі 25% статутного капіталу товариства, що в грошовому виразі становить 575000 грн.
З наведеного вбачається, що учасники товариства, котрі не надавали своєї згоди на передачу в іпотеку майна ТзОВ "ІНВЕСТ+", в сукупності володіють 50% часток статутного капіталу товариства, відтак, вирішуючи даний спір, місцевий господарський суд обґрунтовано керувався  висновком Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 09.12.2021  № СЕ-19/103-21/9202-ПЧ, оскільки двоє з учасників ТзОВ "ІНВЕСТ+" ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) не надавали своєї згоди на передачу в іпотеку нежитлового приміщення будівлі Е- 1 по АДРЕСА_1 , що свідчить про відсутність волевиявлення юридичної особи до передачі в іпотеку належного їй нерухомого майна. 
Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у зв`язку з відсутністю підписів на протоколі загальних зборів учасників товариства № 7 від 23.10.2014   ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , порушенням права в даному випадку є не саме по собі існування письмового тексту вказаного протоколу, волевиявлення позивача щодо якого не було, а вчинення на підставі такого правочину конкретних дій, у вигляді передачі майна в іпотеку ОСОБА_1 та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 7443697.
З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2018 державним виконавцем, в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29.06.2016 у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки, було складено акт про реалізацію предмета іпотеки ОСОБА_1 за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог. Згодом, 11.06.2019 ОСОБА_1 отримано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, а також приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 .
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 12.09.2019, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 та постановою Верховного Суду від 14.05.2019, визнано протиправними та скасовано результати таких електронних торгів, акт про реалізацію предмета іпотеки нежитлового приміщення будівлі Е (1-2) по АДРЕСА_1 , свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, рішення приватного нотаріуса про реєстрацію прав на спірне майно за ОСОБА_1 . 
Щодо наявності необхідного обсягу повноважень на підписання договору іпотеки без рішення ТОВ "ІНВЕСТ+" у директора товариства ОСОБА_3, судом відмічається, що згідно   п. 11.1 розділу 11 статуту ТзОВ "ІНВЕСТ+", управління товариством здійснюється загальними зборами учасників, директором товариства та ревізійною комісією. Пунктом 11 статуту передбачено, що виконавчим органом товариства є директор товариства. Директор підпорядкований та підзвітний вищому органу управління, рішення якого для нього є обов`язковими. Згідно п. 11.7 статуту, виключною компетенцією зборів є визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів та звітів про виконання. Розділом ІІ статуту передбачено, що предметом діяльності товариства є, зокрема, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Основним видом діяльності ТзОВ "ІНВЕСТ+" є надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Судами встановлено, що єдиним активом ТзОВ "ІНВЕСТ+" виступають нежитлові приміщення будівлі Е (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а будь-яке інше нерухоме чи рухоме майно у власності товариства відсутнє.
Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України "Про іпотеку", іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.
В силу ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те,  що можливість здійснення господарської діяльності позивачем за наслідками укладення договору іпотеки була поставлена в пряму залежність від волевиявлення іпотекодержателя - ОСОБА_1 в силу прямої норми Закону України "Про іпотеку". 
Поряд з цим, як зазначено вище, відповідно до положень статуту ТзОВ "ІНВЕСТ+",  визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів та звітів про виконання, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна є виключною компетенцією загальних зборів учасників товариства. 
Відтак, виконавчий орган ТзОВ "ІНВЕСТ+" - директор ОСОБА_3, не був наділений достатнім обсягом повноважень для прийняття одноосібних рішень про передання нежитлового приміщення, будівлі літера Е (1-2), загальною площею 650,6 кв.м. по АДРЕСА_1 в іпотеку. Окрім того, переданням майна в іпотеку ОСОБА_1 забезпечувались зобов`язання не пов`язаної з позивачем юридичної особи - ТзОВ "АЛЬТЕР-ТОП". 
Місцевим господарським судом обґрунтовано вказано про те, що укладення вказаного правочину не лише не створило жодного економічного ефекту для товариства, а й породило негативні наслідки щодо неможливості його вільно використовувати в господарській діяльності та, як вбачається з матеріалів провадження у справі про банкрутство, привело до стійкої фінансової неспроможності та банкрутства ТзОВ "ІНВЕСТ+".
Згідно ст. 16 ЦК України, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.
Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
В силу 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ст. 236 ЦК України, моментом недійсності нікчемного правочину є момент його вчинення. Але якщо недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Згідно приписів ст. 98 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Статтею 228 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Правова природа нікчемних правочинів унеможливлює здійснення судового розгляду спору щодо визнання їх недійсними в порядку статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки такі правочини є недійсними в силу закону та не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю.
Зважаючи на усі встановлені судами обставини, наведені норми права, колегія суддів повністю погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про визнання договору іпотеки від 23.10.2014 нікчемним.
Стосовно доводів скаржника про неможливість використання місцевим господарським судом в межах даної справи висновку Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 09.12.2021 № СЕ-19/103-21/9202-ПЧ, зробленого в межах судової справи № 903/69/18 (903/431/21), колегія суддів зазначає наступне.
Як зазначено вище, предметом розгляду у даній справі є застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а саме: договору іпотеки від 23.10.2014, укладеного між позивачем та відповідачем,  шляхом скасування запису про іпотеку № 7443697, який внесений до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Шкльоди Я.А., індексний номер 16704809 від 23.10.2014 16.39.25. В основу пред`явлених позовних вимог та в обґрунтування останніх позивачем покладено обставини встановлені, в тому числі, при розгляді Господарським судом Волинської області справи № 903/69/18 (903/431/21), які в згодом знайшли своє відображення у рішенні Господарського суду Волинської області від 05.05.2022 у вказаній справі, яким позов було задоволено та визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ "ІНВЕСТ+", оформлене протоколом загальних зборів учасників № 7 від 23.10.2014, яким, зокрема, було надано згоду ТзОВ "ІНВЕСТ+" виступити майновим поручителем по зобов`язаннях ТзОВ "АЛЬТЕР-ТОП", що виникнуть в зв`язку із укладенням між позичальником та позикодавцем договору позики на суму 7000000 грн. строком на 2 роки зі сплатою за користування грошовими коштами 0,0 % річних (безпроцентний). В якості належного виконання зобов`язань ТзОВ "АЛЬТЕР-ТОП", передати в забезпечення (іпотеку) позикодавцю майно товариства, а саме: нежитлові приміщення в будівлі, літера "Е (1-2)", загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та уповноважено директора ТзОВ "ІНВЕСТ+" ОСОБА_3 правом підпису на укладення договору іпотеки з позикодавцем відповідно, з правом укладення додаткових угод до договорів та всіх інших документів, необхідних для проведення активної операції.
Суд зазначає, що пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Як зазначено вище, висновком експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 09.12.2021 № СЕ-19/103-21/9202-ПЧ, отриманого за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у справі № 903/69/18 (903/431/21), встановлено, що підписи від імені ОСОБА_4 та від імені ОСОБА_5 у протоколі загальних зборів ТзОВ "ІНВЕСТ+" за № 7 від 23.10.2014, виконані не ними, а іншими особами, у той час, як предметом розгляду справи № 903/69/18(903/309/22) є застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, укладеного між позивачем та відповідачем на основі рішення загальних зборів учасників ТзОВ "ІНВЕСТ+", оформленого протоколом загальних зборів учасників № 7 від 23.10.2014 та яке визнане недійсним рішенням Господарським судом Волинської області від 05.05.2022 у справі № 903/69/18 (903/431/21).
Зважаючи на вказане, суд констатує, що справи № 903/69/18 (903/309/22) та № 903/69/18 (903/431/21) є прямо взаємопов`язаними та обставини, встановлені судом при розгляді справи № 903/69/18 (903/431/21), мають неопосередковане значення для розгляду справи № 903/69/18 (903/309/22), а відтак, висновок Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 09.12.2021 № СЕ-19/103-21/9202-ПЧ у справі № 903/69/18 (903/431/21) обґрунтовано взято до уваги місцевим господарським судом при розгляді даної справи. Окремо судом відзначається, що не обґрунтованість вказаного висновку не встановлено у судовому порядку. 
З огляду на усе вищевикладене, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду Волинської області від 19.12.2022 у справі № 903/69/18 (903/309/22) відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його зміни чи скасування не вбачається.
Доводи відповідача, наведені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому в задоволенні останньої слід відмовити.
В силу ст. 129 ГПК України понесені скаржником судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на останнього.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -      
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Волинської області від 19 грудня 2022 року у справі № 903/69/18 (903/309/22) залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу № 903/69/18 (903/309/22) повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складено "24" квітня 2023 року.

Головуючий  суддя                                                                      Тимошенко О.М. 

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.  

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.