ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року
м. Київ

cправа № 922/2937/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульського Г.  М. - головуючого, Рогач Л.  І., Багай  Н.  О.,
секретар судового засідання Лихошерст І.  Ю.,
розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК»
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 (колегія суддів: Терещенко  О.  І. - головуючий, Тихий  П.  В., Шутенко  І.  А.)
за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК»
до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокон-Трейд»;
2) ОСОБА_1 
про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1          Акціонерне товариство «Акціонерний банк «РАДАБАНК» (далі - Банк) звернулось з позовом про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокон-Трейд» (далі - Товариство; відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; відповдіач-2) 1  646  053,27  грн заборгованості, з якої: 1  575  000  грн - прострочена заборгованість по кредиту, 31  643,83  грн - прострочена заборгованість по процентам, 39  287,67  грн - пеня на прострочену заборгованість по кредиту та 121,77  грн - пеня за прострочену заборгованість по процентам.
1.2          Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством зобов`язань за кредитним договором від 03.03.2021 №  3621/ЮКР/0 (далі - Кредитний договір), забезпеченим договором поруки від 03.03.2021 №  3621/ЮКР/0-П1, укладеним з ОСОБА_1 (далі - договір поруки).
2.          Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1          Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.12.2021 (суддя Аріт  К.  В.) позов задоволено повністю.
2.2          Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підтверджуються матеріалами справи.
2.3          Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 рішення Господарського суду Харківської області скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.
2.4          Суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не довів належними та допустимим доказами факту укладення договору поруки між сторонами, що є підставою для відмови у позові про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості, втім позивач не був позбавлений права роз`єднати позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості на підставі частини 6 статті 173 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та звернутися з позовом лише до відповідача-1.
3.          Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи
3.1          У касаційній скарзі Банк просить постанову Східного апеляційного господарського суду скасувати, а рішення Господарського суду Харківської області залишити в силі.
3.2          Скарга з посиланням на пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України мотивована неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального і порушенням норм процесуального права, без урахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду.
3.3          Відповідач-2 у відзиві на касаційну скаргу заперечує викладені в ній доводи і просить оскаржувану постанову залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
4.          Мотивувальна частина
4.1          Судами попередніх інстанцій встановлено, що між Банком (кредитор) та Товариством (позичальник) було укладено Кредитний договір, за умовами пункту 1.1 якого кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 1  600  000,00  грн зі сплатою процентів у розмірі 19  % річних, в розмірі та порядку, визначених даним договором (далі за текстом - кредит). Позичальник зобов`язується повернути кошти, одержані в рахунок кредиту, сплатити проценти і комісії за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.
4.2          Відповідно до пункту 3.1 Кредитного договору видача кредиту здійснюється шляхом перерахування всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника чи шляхом перерахування суми кредиту за реквізитами, вказаними в Заяві позичальника про видачу кредитних коштів з урахуванням вимог пунктів 1.1 та 1.2 Кредитного договору. Видача кредиту здійснюється на підставі Заяви позичальника про видачу кредитних коштів. Заява про видачу кредитних коштів має містити номер та дату заяви, посилання на кредитний договір, суму кредитних коштів, рахунок, на який мають бути направлені кредитні кошти. Заява про отримання кредитних коштів повинна бути підписана уповноваженою особою позичальника та скріплена печаткою Позичальника (за наявності). Позичальник має право направляти заяви на видачу кредитних коштів за допомогою системи дистанційного обслуговування рахунку «іВаnк2Uа». Заява повинна містити електронний цифровий підпис уповноваженої особи позичальника. Сторони визнають юридичну чинність всіх електронних документів (в тому числі листів позичальника та заяв позичальника на отримання кредиту), надісланих та отриманих за допомогою системи «іВаnк2Uа» та їх рівну юридичну силу документам на паперових носіях, підписаних уповноваженою особою Позичальника та скріплених печаткою позичальника.
4.3          Датою повного погашення кредиту вважається дата зарахування на відповідні рахунки кредитора: кредиту в розмірі фактичної заборгованості, нарахованих/обчислених процентів, комісійний винагород, неустойки, визначених цим договором (пункт 3.3).
4.4          Пунктом 3.4 Кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного дня, починаючи з дати надання кредиту на суму непогашеної заборгованості за кредитом згідно з методом «факт/факт». Метод «факт/факт» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та році за формулою: Сума процентів за один календарний день =  Сума заборгованості по кредиту на кінець цього дня * Річна процентна ставка / фактична кількість днів у році * 100%.
4.5          У пункті 3.6 Кредитного договору сторони передбачили, що при порушенні позичальником строку погашення кредиту або його частини відповідно до графіку, встановленого у пункті 1.2 цього Договору, наступного робочого дня сума заборгованості, що не погашена у встановлений пунктом 1.2 цього Договору строк, вважається простроченою, а на суму простроченої заборгованості нарахування процентів здійснюється з розрахунку: 30% річних на суму простроченої заборгованості з першого дня порушення строку погашення кредиту (його частки) до повного погашення простроченої заборгованості або по 30-й день (включно) наявності простроченої заборгованості; 40% річних на суму простроченої заборгованості, починаючи з 31-го дня наявності простроченої заборгованості та до повного погашення простроченої заборгованості. Повним погашенням простроченої заборгованості вважається приведення заборгованості за Кредитом у відповідність до пункту 1.2 цього Договору. При порушенні позичальником зобов`язань по погашенню процентів, комісійних винагород згідно з умовами цього Договору, Кредиту відповідно до пункту 1.2. цього Договору, Позичальник додатково до суми погашення Кредиту, процентів, нарахованих за процентною ставкою, зазначеною в пункті 3.6 цього Договору, зобов`язаний на вимогу Банку сплатити штрафні санкції, передбачені розділом 9 цього Договору та нести відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України.
4.6          Відповідно до пункту 9.1 Кредитного договору за порушення строків погашення Кредиту, процентів, комісійних винагород за користування Кредитом, передбачених у т.  ч. пунктами 1.2, 1.З, 3.5, 6.4 даного Договору, Позичальник зобов`язується сплатити на користь та на вимогу Кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, нарахованої на суму простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу. День усунення порушення не включається при розрахунку пені.
4.7          На підтвердження виконання Банком своїх зобов`язань за кредитним  договором позивачем надано Виписку по особовому рахунку №. Випискою підтверджується операція з надання Банком кредитних коштів в сумі 1  600  000,00  грн (траншами 1  000  000,00  грн та 600  000,00  грн) згідно з Кредитним договором на підставі заяви клієнта від 04.03.2021.
4.8          Також суд першої інстанції встановив, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором між кредитором, позичальником та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки, за умовами пункту 1.1 якого поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов`язань перед кредитором за Кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до позичальника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.
4.9          Позичальник не виконав належним чином зобов`язання по своєчасному та повному поверненню кредиту, оплати процентів та пені за Кредитним договором, чим порушив умови пунктів 1.1, 1.2, 6.1, 6.2, 6.4, 9.1 останнього.
4.10          Прострочена заборгованість обліковується Банком на відповідному рахунку, на підтвердження надано Виписку по особовому рахунку Товариства №, відповідно до якої прострочена заборгованість за Кредитним договором становить 1  575  000,00  грн.
4.11          Заборгованість по несплачених процентах за період з 30.06.2021 по 18.07.2021, розрахованих з урахуванням пунктів 3.4, 3.6 Кредитного договору, станом на 19.07.2021 становить 31  643,83  грн та підтверджується Випискою по особовому рахунку №, за яким обліковуються проценти. Розрахунок заборгованості по процентам наведено у розрахунку заборгованості по Кредитному договору.
4.12          За несвоєчасне виконання зобов`язань з повернення кредиту та оплати процентів за кредитом відповідно до умов пунктів 9.1, 6.2 Кредитного договору позивач нарахував відповідачу пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та по нарахованим процентам. Розрахунок пені наведено у Розрахунку заборгованості по Кредитному договору.
4.13          Позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою від 08.07.2021 про сплату заборгованості за Кредитним договором, яка останнім не виконана.
4.14          На виконання вимог пункту 2.1 договору поруки позивач звернувся до відповідача-2 з вимогою від 08.07.2021 про сплату заборгованості за Кредитним договором, яка останнім не виконана.
4.15          За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
4.16          Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
4.17          Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
4.18          Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина 1 статті 553 ЦК України).
4.19          У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина 1 статті 554 ЦК України).
4.20          Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України).
4.21          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності позивачем фактичних обставин неповернення позичальником (Товариством) кредитних коштів, що підтверджується матеріалами справи. При цьому обов`язок повернути зазначену заборгованість виник і в поручителя (відповідача-2) в силу договору поруки, яким забезпечувалось повернення кредиту, а тому наявна заборгованість, за висновком суду першої інстанції, підлягає стягненню з відповідачів солідарно.
4.22          Натомість суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення, виходив з того, що позивач не довів належними та допустимим доказами факту укладення договору поруки між сторонами, що є підставою для відмови у позові про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості.
4.23          При цьому суд апеляційної інстанції прийняв до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що договір поруки чи будь-які інші документи він не підписував, не надавав згоди на укладення жодних правочинів від його імені третім особам та що саме невідомою особою був незаконно підписаний договір поруки, який і став підставою для стягнення з нього боргу по Кредитному договору. Для з`ясування обставин, якими обґрунтовані вказані доводи апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції адвокатом відповідача-2 Гордейчуком В.  В. було подано письмове клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі, яке суд апеляційної інстанції задовольнив.
4.24          Ухвалюючи постанову, апеляційний господарський суд зазначив, що позивач не виконав у встановлені судом строки вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 14.12.2022 (з урахуванням ухвали від 20.03.2023) про надання оригіналу документу, необхідного для проведення експертизи, без поважних причин, неподання таких доказів унеможливило проведення експертного дослідження (за відсутності об`єкта дослідження).
4.25          Отже, виходячи з правил розподілу обов`язків доказування, враховуючи, що судова експертиза не була проведене з вини позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не спростовано твердження ОСОБА_1 про те, що договір поруки він не підписував, а підпис від імені відповідача-2 виконаний невідомою особою.
4.26          Банк в касаційній скарзі посилається на порушення апеляційним господарським судом принципів рівності та пропорційності, закріплених в статтях 7, 15, 74 ГПК України. При цьому позивач стверджує, що не ухилявся від виконання ухвали від 14.12.2022, а не мав змоги її виконати у зв`язку з неотриманням (ухвалу від 14.12.2022 судом апеляційної інстанції прийнято у відсутності представників сторін); судом був встановлений дуже короткий строк для виконання ухвали - до 19.12.2022 (5  календарних днів, з яких два вихідні), а оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 19.12.2022, тобто в останній день строку на виконання.
4.27          Перевіряючи доводи Банку, суд касаційної інстанції виходить з такого.
4.28           Згідно з частинами 1, 2, 3, 4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
4.29          Згідно з частинами 1 та 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
4.30          Згідно з частинами 1, 6 статті 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову; до відзиву додаються в тому числі докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.
4.31          Частиною 3 статті 80 ГПК України врегульовано, що відповідач повинен подати докази разом з поданням відзиву.
4.32          Статтею 42 ГПК України передбачено право учасників справи подавати, зокрема, заяви та клопотання.
4.33          Згідно з частиною 1 статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
4.34          Пунктом 4 частини 1 статті 170 ГПК України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника.
4.35          Відповідно до пункту 8, 10 частини 2 статті 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів тощо; вирішує заяви та клопотання учасників справи.
4.36          Статтею 194 ГПК України визначено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.
4.37          Відповідно до частини 2 статті 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
4.38          Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається
4.39          Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.
4.40          Як вбачається з матеріалів справи ухвалою від 13.08.2021 суд першої інстанції прийняв позовну заяву у даній справі до провадження, призначив підготовче засідання на 07.09.2021 та відповідачам встановив строк для подання відзиву на позовну заяву (а.  с.  69-70 т.  1).
4.41          Згідно протоколу підготовчого засідання від 07.09.2021 у підготовчому засідання ОСОБА_1 представляв адвокат Гордейчук В.  В. В підготовчому засіданні 07.09.2021 суд першої інстанції за клопотанням представника ОСОБА_1 продовжив відповідачу-2 строк для подання відзиву і призначив дату наступного підготовного засідання - 05.10.2021 (протокол від 07.09.2021; а.  с.  100-101 т.  1).
4.42          Водночас 05.10.2021 (згідно з протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису) адвокат відповідача-2 Гордейчук В.  В. подав до суду письмове клопотання про відкладення підготовчого засідання, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває у переговорній процедурі з Банком щодо можливості мирного врегулювання спору (а.  с.  104-106 т.  1).
4.43          Крім того, 12.10.2021 адвокат відповідача-2 Гордейчук В.  В. подав до суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи і просив надати час сторонам для мирного врегулювання спору без участі судді, яке судом першої інстанції було задоволено (а.  с.  121-122 т.  1).
4.44          При цьому 02.12.2021 (згідно з протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису) адвокат відповідача-2 Гордейчук В.  В. подав до суду письмові пояснення (заперечення) на позовні вимоги Банку і просив в позові відмовити, посилаючись на подання ОСОБА_1 позову до районного суду про визнання договору поруки недійсним.
4.45          Протокольною ухвалою місцевого суду від 01.12.2021 залишено без розгляду письмові заперечення відповідача-2 на підставі частини 2 статті 207 ГПК України у зв`язку із закінченням процесуального строку розгляду.
4.46          Згідно положень статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч.2). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4). Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ч.5).
4.47          За приписами статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
4.48          Господарський суд, відповідно до статті 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
4.49          Згідно частини 5 статті 236 цього Кодексу, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
4.50          Відповідно до положень статті 277 ГПК України підставами для скасування судом апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду є прийняття місцевим господарським судом незаконного рішення, а наслідки неналежного користування процесуальними правами учасника судового процесу під час розгляду спору у суді першої інстанції не можуть бути покладені в основу для скасування судового рішення.
4.51          Суд апеляційної інстанції не навів мотивів необхідності врахування ним при прийнятті оскарженого у касаційному порядку судового рішення доводів ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі, з у рахуванням викладеного у пунктах 4-40 - 4.45 цієї постанови та тієї обставини, що такі доводи не були заявлені ОСОБА_1 у передбаченому ГПК України порядку у суді першої інстанції.
4.52          Статтею 312 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
4.53          За таких обставин, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про обґрунтованість касаційної скарги та про наявність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції і залишення в силі рішення суду першої інстанції.
4.54          Відповідно до приписів статті 129 ГПК судові витрати належить покласти на відповідача-2.
4.55          Згідно із положеннями статті 327 ГПК України видача наказу покладається на Господарський суд Харківської області.
4.56          Постанову прийнято у порядку, передбаченому частиною 4 статті 240 ГПК України.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 312, 315, 317 ГПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК» задовольнити.
Постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 у справі №  922/2937/21 скасувати, а рішення Господарського суду Харківської області від 02.12.2021 залишити в силі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК» 49  381 (сорок дев`ять тисяч триста вісімдесят одну) гривну 60 коп. судового збору за подання касаційної скарги.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Г.  М. Мачульський

Судді                                                                                                    Л.  І. Рогач

                                                                                                    Н.  О. Багай