Справа № 138/199/23 
Провадження № 33/801/356/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 лютого 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та справу закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У скарзі зазначає, що після зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейські запідозрили в нього ознаки сп`яніння та запропонували пройти медичний огляд в лікарні. Дорогою до лікарні він розповів поліцейським, що поспішає, так як призначений похорон його матері та один з поліцейських йому сказав, що якщо він поспішає, то, щоб було швидше, краще відмовитися від огляду. В лікарні поліцейські склали документи, які він підписав і написав пояснення. Після цього поліцейські відвезли його на місце зупинки, виписали тимчасовий талон та поїхали. Суд не надав оцінки його показам та відеозапису. На місці зупинки йому не пропонували скористатися газоаналізатором «Драгер» для визначення того, чи перебуває він в стані сп`яніння. Направлення на проходження медичного огляду йому не вручалося. Поліцейський його просто ввів в оману тим, що сказав про можливість відмовитися від проходження дослідження. Копію протоколу про адміністративне правопорушення йому не вручали. На відеозаписі візуально видно, що він перебуває у нормальному стані, зовнішніх ознак сп`яніння немає.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №325425, складеного інспектором СРПП Могилів-Подільського РВП старшим лейтенантом поліції Левадним Р.П., 19.01.2023 о 06 год. 45 хв. на автомобільній дорозі Могилів-Подільський по вул. Грецькій водій ОСОБА_1 керував автомобілем Dacia, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниця ока не реагує на промені світла. Водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився в Могилів-Подільській ЦРЛ КНП ОЛІЛ (а.с.1).
У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №8 від 19 січня 2023 року, складеного лікарем КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» ОСОБА_2 , вказано, що ОСОБА_1 від освідування відмовився (а.с.5).
У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, доведена матеріалами справи. Однак, такий висновок суду першої інстанції зроблений за неповного з`ясування обставин справи.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, а також направлення водіїв для проведення огляду і проведення такого огляду врегульовані ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.
Положеннями статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
У пункті 8 вказаного Порядку зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Інструкція №1452/735 від 09 листопада 2015, на відміну від положень статті 266 КУпАП та Порядку №1103 від 17 грудня 2008 року, розмежовує процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зокрема, зі змісту вказаної Інструкції слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і лікарем закладу охорони здоров`я (у разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди з його результатами).
Тоді як огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в закладі охорони здоров`я і на місці зупинки транспортного засобу не проводиться: у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (пункт 12 розділу ІІ Інструкції).
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №325425 від 19 січня 2023 року зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння - зіниця ока не реагує на промені світла, і від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в Могилів-Подільській ЦРЛ КНП ОІЛІЛ відмовився.
Тобто, зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Суд першої інстанції, дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції (портативного відеореєстратора) виходив з того, що ОСОБА_1 в лікарні відмовився від проходження медичного огляду і наслідки такої відмови йому були роз`ясненні поліцейським.
Дослідивши вказаний відеозапис апеляційний суд встановив, що дані відеозапису з нагрудної камери працівника поліції не містять факту чіткої, однозначної відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан саме наркотичного сп`яніння. На першому відео зафіксовано як на протилежній стороні вулиці зупинився автомобіль і інший поліцейський веде розмову з водієм, самої розмови та факту пропозиції водієві пройти огляд на стан сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) запис не містить. 
Друге відео розпочинається з того, як поліцейський сидить за столом в приміщенні лікарні і ставить на нього ємність для відбору сечі. ОСОБА_1 бере цю ємність і з іншим поліцейським виходить з кабінету. На відео чути їх розмову з коридору. Через 10 секунд ОСОБА_1 з поліцейським повертається, ставить ємність на стіл і говорить: «Я буду відмовлятися», на що поліцейський запитав у лікаря: «Можна, щоб нам засвідували?». 
На третьому відео зафіксовано момент заповнення протоколу про адміністративне правопорушення. 
Апеляційний суд звертає увагу, що поліцейський зобов`язаний висловити чітку вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, однак, на жодному відео не зафіксовано, які саме ознаки сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 і який саме огляд пропонувалося пройти останньому: на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У зв`язку з чим не зрозумілим є, від чого саме відмовився ОСОБА_1 , та чи відмовлявся він саме від проведення огляду. 
Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що поліцейські під час розмови з ОСОБА_1 виявили в останнього запах алкоголю і повезли його до лікарні для проходження огляду. Їй не відомо від якого саме огляду в лікарні відмовився ОСОБА_1 : на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Отже, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 запідозрили в алкогольному сп`янінні, але з незрозумілих причин склали протокол щодо наркотичного сп`яніння.
Враховуючи позицію ОСОБА_1 , апеляційний суд витребував з КНП «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування Могилів-Подільської міської ради» документи, на підставі яких було складено висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння №8 від 19 січня 2023 року.
Так, у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують вагу та швидкість реакції у графі «у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння» зазначено «зіниця ока не реагує на промені світла». 
В акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №8 від 19 січня 2023 року в графі «заключний діагноз (за результатами огляду та тестів)» зазначено «від освідування відмовився». Така ж інформація щодо відмови від освідування зазначена і в графі «використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі».
Із вказаного можна припустити, що ОСОБА_1 фактично відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, хоча зрештою в акті не зазначено від якого саме огляду він відмовився. Однак це лише припущення, на яких не може базуватися доказування провини. 
Не міститься така інформація і в Журналі реєстрації медичних оглядів для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції (ДТП) відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ», де біля прізвища ОСОБА_1 зазначено «відмовився». Натомість, проаналізувавши інформацію щодо освідування інших осіб встановлено, що в інших графах журналу чітко вказано вид сп`яніння, відсутність (чи наявність) конкретного виду сп`яніння, а також відмову від освідування на конкретний вид сп`яніння (наприклад - «від освідування на наркотичне сп`яніння відмовився»).
Вказані обставини у їх сукупності ставлять під сумнів дотримання поліцейськими процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд звертає увагу, що факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду не може підтверджуватися лікарем у висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, оскільки такий висновок складається лише у разі проведення огляду.
Як встановлено вище, в разі відмови водія транспортного засобу від проведення  огляду  в закладі  охорони  здоров`я  поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння  і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Тобто факт відмови водія від проведення огляду має бути зафіксований поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення.
У даному випадку зазначена в протоколі суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин, зокрема, факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, йдуть в розріз з наявними в матеріалах справи доказами та не відповідають дійсності, а тому протокол про адміністративне правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП не може бути визнаний належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння і що останній відмовився від його проведення.
За вказаних обставин, надавати оцінку решті доводам апелянта не має правового значення.
Апеляційний суд звертає увагу, що суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом»,
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (ст.62 Конституції України).
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).
Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченої особи (ст.62 Конституції України), апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме об`єктивна його сторона.
Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20 лютого 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Т.Б. Сало