Постанова                                   
Іменем України                      
 
06 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 20/12/2019
провадження № 61-1544ав23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
 
учасники справи:
заявник (стягувач)- ОСОБА_1 ,  
особа, дії якої оскаржуються- головний державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломоєць Костянтин Васильович,
заінтересована особа (боржник)- ОСОБА_2 , 
 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мухіної Людмили Сергіївни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2023 року, постановлену        у складі судді Петешенкової М. Ю., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломойця Костянтина Васильовича з примусового виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-Східний міжрегіональний»           від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
Короткий зміст заяви 
04 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського апеляційного суду як до суду першої інстанції зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції                    (м. Дніпро) Коломойця К. В. (далі - державний виконавець) з примусового виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-Східний Міжрегіональний» від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, на підставі якого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний».
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2023 року скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця з примусового виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-Східний Міжрегіональний» від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики повернуто заявнику.
 
Повертаючи скаргу, апеляційний суд, діючи як суд першої інстанції, виходив             з того, що цивільним процесуальним законом визначений вичерпний перелік категорій справ, які можуть бути розглянуті апеляційним судом як судом першої інстанції (частини друга, третя статті 23 ЦПК України) і як судом апеляційної інстанції (стаття 24, частина перша статті 351, частина перша статті 352,           стаття 353 ЦПК України). Суд вказав, що наведені норми процесуального закону не містять указівки про можливість розгляду апеляційним судом скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця як судом першої інстанції.
Суд вважав, що у цьому конкретному випадку, зважаючи на загальні правила вирішення колізій правових норм, не можуть бути застосовані положення частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ЦПК України є спеціальним законом, який визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів, інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. 
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Мухіна Л. С. у січні 2023 року подала до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду           від 16 січня 2023 року, справу направити для продовження розгляду до Дніпровського апеляційного суду, посилалась на порушення судом норм процесуального права.
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що положенням частини другої статті 23 ЦПК України визначено, що справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).
 
Оскільки Дніпровський апеляційної суд, як суд першої інстанції, розглянув заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-Східний Міжрегіональний» від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, видав відповідний виконавчий лист, тому заявник вважає, що скарга на дії, рішення державного виконавця подана до належного суду у належному порядку. 
 
При цьому заявник посилається на роз`яснення, викладені у пункті 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» про те, що відповідно до глави 2 розділу VII-1 ЦПК України та розділу XIV-1 ГПК України розгляд заяв про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та видачу такого виконавчого документа здійснюють суди з розгляду цивільних справ і господарські суди.
У зв`язку з цим у порядку цивільного судочинства належить розглядати скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання таких виконавчих документів, виданих на підставі судових рішень, ухвалених відповідно до норм ЦПК та поданих сторонами виконавчого провадження.
 
Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу 
 
У лютому 2023 року від представника ОСОБА_3 - адвоката Чоп`як В. М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказував, що оскаржуване судове рішення ухвалено без порушень норм процесуального права та просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2023 року - без змін.
 
Провадження у суді апеляційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі № 20/12/2019, справу витребувано із Дніпровського апеляційного суду.
 
У лютому 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2023 року закінчено підготовче провадження у справі. Призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
 
Рішенням Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 20 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 18 січня 2019 року у розмірі 2 650 000 грн.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року у справі № 20/12/2019 видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний»           від 20 грудня 2019 року, ухваленого у справі № 20/12/2019 за позовом        ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
 
04 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського апеляційного суду, як до суду першої інстанції, зі скаргою на дії та рішення державного виконавця та просила: 
- визнати неправомірними дії державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження без належної перевірки наявності правонаступників померлого боржника ОСОБА_2 та під час дії ухвали суду про зупинення виконання за виконавчим листом; 
- скасувати постанову державного виконавця від 30 вересня 2020 року про закінчення виконавчого провадження; 
- зобов`язати державного виконавця поновити виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 20/12/2019, виданого 07 серпня 2020 року Дніпровським апеляційним судом на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року у справі              № 20/12/2019 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний»                    від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 18 січня 2019 року у розмірі 2 650 000,00 грн.
 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Мухіної Л. С. підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження,                                     з особливостями, встановленими цією главою. 
 
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Отже, з урахуванням змісту пункту 6 частини першої статті 353 і частини другої статті 369 ЦКП України, суд розглядає апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.
 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського апеляційного суду  як до суду першої інстанції зі скаргою на дії державного виконавця                                у виконавчому провадженні, відкритому з примусового виконання виконавчого листа № 20/12/2019, виданого 07 серпня 2020 року Дніпровським апеляційним судом на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 17 червня        2020 року у справі № 20/12/2019 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду «Південно-східний Міжрегіональний» від 20 грудня 2019 року.
 
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
 
Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
 
Згідно з частиною першою статті 23 ЦПК України всі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.
 
Частиною другою статті 23 ЦПК України визначено, що справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).
 
З аналізу зазначених норм вбачається, що розгляд заяв про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та видачу такого виконавчого документа здійснюють, зокрема, апеляційні суди загальної юрисдикції як суди першої інстанції. 
 
Отже, у порядку цивільного судочинства належить розглядати скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання таких виконавчих документів, виданих на підставі судових рішень, ухвалених відповідно до норм ЦПК України та поданих сторонами виконавчого провадження.
 
Таким чином, сторона виконавчого провадження - ОСОБА_1 , оскаржуючи дії та рішення державного виконавця у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення третейського суду, обґрунтовано звернулася до Дніпровського апеляційного суду як до суду першої інстанції, який видав виконавчий документ № 20/12/2019 з примусового виконання рішення третейського суду.
 
Посилання апеляційним судом на загальні правила вирішення колізій правових норм між ЦПК України і Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними, оскільки немає жодної колізії правових норм щодо питання розгляду апеляційним судом як судом першої інстанції скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця. 
 
Так, згідно зі статтею 23 ЦПК України видача виконавчого листа  з виконання рішення третейського суду вирішується апеляційним судом як судом першої інстанції.
 
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
А частиною першою статті 448 ЦПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. 
 
Отже, скарга на дії державної виконавчої служби це не окрема стадія процесу, не окремий вид провадження, а завершальна стадія розгляду тієї справи, яку апеляційний суд розглядав як суд першої інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
Доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження, і ухвала Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2023 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме частини другої статті 23, статті 447, частини першої статті 448, частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
 
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати, справу направити до Дніпровського апеляційного суду як суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Керуючись статтями 24, 351, 369, 375, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мухіної Людмили Сергіївни задовольнити.
 
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 січня 2023 року скасувати, справу направити до Дніпровського апеляційного суду як суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною 
і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                          Г. В. Коломієць 

                                                                                                                    Б. І. Гулько

                                                                                                                    Д. Д. Луспеник