ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4516/23 Справа № 214/6935/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І.Б. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Агєєва О.В.,
суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,
за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №214/6935/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року, постановлену у складі судді Малаховської І.Б., -
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем, та зареєстрований 24 жовтня 2019 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 724 .

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року у відкритті провадження по справі відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування зазначила, що не зверталась до органів РАЦС, оскільки таке розлучення передбачає особисту участь обох з подружжя для подачі заяви. Однак на даний момент місце проживання (перебування) відповідача невідомо. Частина 1 статті 106 СК України не передбачає імперативної вимоги про розірвання шлюбу лише через органи РАЦС. Позивач скористалась правом на припинення шлюбу внаслідок його розірвання саме шляхом подання позову до суду. Вважає, що правових підстав для відмови у відкритті провадження у суду не було. Крім того суддею ухвалено рішення про відмову у відкритті провадження майже через два місяці після надходження справи до суду.

Відзив на апеляційну скаргу сторонами не надано.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції – скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулась до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила суд розірвати шлюб з останнім, укладений та зареєстрований 24 жовтня 2019 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 724.
У позовній заяві вона зазначила, що дітей від шлюбу не має, шлюбні відносини фактично припинилися у лютому 2022 року, спору пов`язаного з майном не має, проживають з відповідачем окремо. До органів РАЦС не зверталась, оскільки розлучення через РАЦС передбачає особисту участь обох з подружжя для подання заяви. Досягти згоди з відповідачем на розірвання шлюбу саме через РАЦС неможливо.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази звернення сторін до органів РАЦС з спільною заявою про розірвання шлюбу, відмови відповідача від такого звернення, чи відмови органу РАЦС у розірванні шлюбу, відмови у прийнятті відповідної заяви органом РАЦС, або даних про заперечення відповідачем проти розірвання шлюбу чи ухилення його від звернення з спільною заявою про розірвання шлюбу. Вважав, що подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності підстав для розірвання шлюбу в судовому порядку мають звертатись до державного органу реєстрації актів цивільного стану із заявою про розірвання шлюбу, та позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд не може погодитися з даним висновком, вважає його передчасним та зазначає наступне.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 2  ст.104 СК України  шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч.3  ст.105 СК України, шлюб припиняється    внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до  ст.110 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1  ст.106 СК України  подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.
Згідно ч.1  ст.110 СК України  позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, відповідно до ст.104 СК шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя чи оголошення його померлим, а також шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану. Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст.107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст.109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст.110 СК.

Суд першої інстанції зазначивши, що справа не може бути розглянута в суді в порядку цивільного судочинства, не звернув увагу, що у випадку відсутності дітей подружжя вправі подати заяву про розірвання шлюбу до органу реєстрації актів цивільного стану, однак це не є обов`язком звертатися одному з подружжя першочергово в даний орган, для вирішення питання у досудовому порядку і лише після відмови органу – вирішувати питання у судовому порядку. Один з подружжя вправі звернутися безпосередньо до суду з позовом про розлучення, що не суперечить ч.1  ст.110 СК України.  
Крім того, із змісту позовної заяви та пояснень, викладених у апеляційній скарзі вбачається, що фактичне місцезнаходження відповідача невідоме, що зумовлює неможливість досягнення сторонами згоди на розірвання шлюбу шляхом подання заяви до органів ДРАЦС.

Таким чином суд наведеного вище не врахував та прийшов до передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі з посиланням на можливість розірвання шлюбу через орган ДРАЦС в порядку ст.106 СК України.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України з неправильним застосуванням норм матеріального і порушенням норм права, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки розгляд справи по суті не було закінчено, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 – скасувати. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.        

Судді: