Справа № 466/9364/17                                 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І. 
Провадження № 22-ц/811/724/23                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       29 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
               судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 27 лютого 2023 року,
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 26 червня 2018 року (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 23 травня 2019 року) задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та стягнуто зі згаданого відповідача на користь позивачки 115 484 грн. 34 коп. заборгованості по Договору оренди нежитлового приміщення, яке перебуває у власності орендодавця, укладеного між згаданими сторонами 20.01.2016 року, та 1 154 грн. 84 коп. судових витрат (а.с. 79-80, 113-117).

РішеннямГалицького районного суду міста Львова від 19 квітня 2021 року (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року) у справі № 461/4145/19 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та визнано недійсним вищезгаданий Договір оренди нежитлового приміщення від 20.01.2016 року (а.с. 133-139).
З урахуванням наведеного, представник боржника (відповідача) ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою (в порядку статті 432 ЦПК України) про визнання виконавчого листа, виданого на виконання вищезгаданого рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 26 червня 2018 року про стягнення з  ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 115 484 грн. 34 коп., таким, що не підлягає виконанню (а.с. 124-126).
18 березня 2022 року ухвалоюШевченківського районного суду міста Львова вищезгадану заяву було задоволено та визнано виконавчий лист про стягнення з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  115 484 грн. 34 коп. таким, що не підлягає виконанню (а.с. 140-142).

16 листопада 2022 року постановою Верховного Суду у справі № 461/4145/19 вищезгадані рішенняГалицького районного суду міста Львова від 19 квітня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним Договору оренди нежитлового приміщення від 20.01.2016 року (а.с. 171-174).
У зв`язку з наведеним, представник позивачки ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вищезгаданої ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 18 березня 2022 року, якою було визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню (а.с. 148).
27 лютого 2023 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова заяву представника позивачки задоволено: ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 18 березня 2022 року (якою виконавчий лист про стягнення з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  115 484 грн. 34 коп. було визнано таким, що не підлягає виконанню) за нововиявленими обставинами скасовано та постановлено нову, якою у задоволенні заяви  ОСОБА_1  про визнання виконавчого листапро стягнення з  ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 115 484 грн. 34 коп. таким, що не підлягає виконанню, відмовлено (а.с. 160-161).

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 27 лютого 2023 року оскаржив відповідач (боржник) ОСОБА_1 .
Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 18 березня 2022 року, покликаючись на порушення норм процесуального права.
Звертає увагу на те, що постанова Верховного Суду від 16 листопада 2022 року була оприлюдненою в ЄДРСР 29.11.2022 року, а заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 18 березня 2022 року було подано до суду 23.01.2023 року, а тому вважає, що заявницею було пропущено тридцятиденний строк, передбачений статтею 424 ЦПК України, для подачі такої заяви.
Також звертає увагу на те, що суд при постановленні оскаржуваної ухвали не вирішив питання про поновлення заявниці строку для подачі заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду, про що міститься клопотання у цій заяві.
Крім цього, звертає увагу на те, що частиною 1 статті 354 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення, однак суд в резолютивній частині оскаржуваної ухвали зазначив, що апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його ухвалення (а.с. 166-168).

Апелянт, будучи своєчасно належним чином повідомленим про апеляційний розгляд справи 29.05.2023 року (а.с. 185, 187), в судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи. 

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до частково задоволення з наступних підстав.

       За змістом пункту 3 частини 1 статті 424 ЦПК України, з підстав скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судового рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду. 
У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 18 березня 2022 року, як на нововиявлену обставину, міститься посилання на постанову Верховного Суду від 16 листопада 2022 року, копію якої на твердження заявника (позивачки) отримано лише 30.12.2022 року, а тому заявник просить суд поновити строк для подання цієї заяви (а.с. 148).
Апеляційна скарга (і матеріали справи в цілому) не містить доводів, які б свідчили про те, що насправді заявником (позивачкою) копію постанови Верховного Суду від 16 листопада 2022 року було отримано раніше, ніж 30.12.2022 року.
Відтак, заяву про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами було подано до суду протягом тридцяти днів з дня отримання заявником копії постанови Верховного Суду від 16 листопада 2022 року (а саме: 23.01.2023 року), що дає підстави суду для поновлення заявнику строку для подання цієї заяви.
Однак, оскаржувана ухвала не містить рішення про поновлення такого строку, а тому колегія суддів вважає за необхідне внести відповідні зміни в її резолютивну частину шляхом доповнення її після першого абзацу абзацом наступного змісту:
«Поновити ОСОБА_3 , представнику ОСОБА_2 , строк для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 18 березня 2022 року».

Частиною 1 статті 354 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
За результатами розгляду судом заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 18 березня 2022 року було постановлено ухвалу (а не ухвалено рішення).
Відтак, в останньому абзаці оскаржуваної ухвали помилково зазначено про те, що «апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів».
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що останній абзац резолютивної частини оскаржуваної ухвали слід викласти у іншій редакції, а саме:
«Ухвала може бути оскарженою у апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду».

Інших доводів про незаконність та (чи) необґрунтованість оскаржуваної ухвали апеляційна скарга не містить, а тому в решті така підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 27 лютого 2023 року змінити.

Доповнити резолютивну частину ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 27 лютого 2023 року після першого абзацу абзацом наступного змісту:
«Поновити ОСОБА_3 , представнику ОСОБА_2 , строк для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 18 березня 2022 року».

Останній абзац резолютивної частини ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 27 лютого 2023 року викласти у наступній редакції:
«Ухвала може бути оскарженою у апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду».

В решті ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 27 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну ухвалу складено 29 травня 2023 року.

       Головуючий:                                                                 Цяцяк Р. П.

       Судді:                                                                         Ванівський О.М.

                                                                                Шеремета Н.О.