ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2023 року	Львів	Справа № 140/6986/22 пров. № А/857/2383/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 січня 2023 року у справі №140/6986/22 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції – Ковальчук В. Д.,
час ухвалення рішення – 02.01.2023 року, 
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                         в с т а н о в и в:

Позивач – ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №327308 від 22 серпня 2022 року. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що акт перевірки від 06 липня 2022 року №336146 складений та підписаний головним спеціалістом відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Сидоренком О.Б., який не є правомочною особою, оскільки його службові повноваження поширюються на Східне міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, що знаходиться у Донецькій та Луганській області, а перевірка проводилася у м. Рівне. Зазначає, що 06 липня 2022 року, здійснюючи рейс №704 “Рівне-Луцьк”, транспортний засіб БАЗ А079.24, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 був забезпечений усіма необхідними документами, в тому числі схемою маршруту, розкладом руху, протоколом перевірки та адаптації тахографа, ці документи є в наявності та оформлені належним чином, такі документи водій надавав інспекторам під час здійснення перевірки. Звертає увагу, що водієм було надано працівникам Укртрансбезпеки два протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а саме: від 24 червня 2020 року та від 06 липня 2022 року. Крім того, вказує, що за змістом постанови Кабінету Міністрів України №412 від 05 квітня 2022 року позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. Таким чином, вважає, що протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 24 червня 2020 року був чинним на момент проведення перевірки. Таким чином, вважає, що оскаржувана постанова №327308 від 22 серпня 2022 року є протиправною, необґрунтованою та прийнятою без повного та всебічного з`ясування обставин справи, а тому підлягає скасуванню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що 06 липня 2022 року посадовими особами Укртрансбезпеки на підставі направлення на рейдову перевірку №009282 від 30 червня 2022 року та тижневого графіка перевірок проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо ФОП ОСОБА_1 . Під час зазначеної перевірки виявлено, що перевізником надавались послуги перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: на момент перевірки були відсутні схема маршруту, розклад руху, протокол перевірки та адаптації тахографа. Вказує, що долучені до позову документи не свідчать про надання таких документів на момент складення акта перевірки, не спростовує та не змінює встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті перевірки, не створює для цього акту наслідків юридично дефектного документа та не нівелює зафіксованих в акті обставин. Звертає увагу, що водій підтвердив факт відсутності на момент перевірки вказаних документів, вказавши про згоду із встановленими в акті перевірки порушеннями, і ці обставини підтверджуються відеозаписом, який долучений до матеріалів справи. Крім того, зазначає, що протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 06 липня 2022 року виготовлений уже після проведеної посадовими особами Укртрансбезпеки рейдової перевірки (перевірки на дорозі). Також вказує, що Постанова №412 стосується повірки засобів вимірювальної техніки, а не перевірки використання контрольних пристроїв. Повірка та перевірка і адаптація тахографа не є тотожними поняттям, а тому покликання апелянта на вказану Постанову є безпідставним. Крім того, відповідач зауважує, що у зв`язку з воєнними діями та неможливістю виконувати посадові обов`язки у Донецькій області Сидоренку О. визначено робоче місце у Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області, тому доводи апелянта в цій частині також безпідставні. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 06 липня 2022 року відповідачем на підставі направлення на рейдову перевірку №009282 від 30 червня 2022 року та щотижневого графіку, затвердженого 30 червня 2022 року головним спеціалістом відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Сидоренком О. Б. та головним спеціалістом відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Укртрансбезпеки Собчуком А. М. проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо ФОП ОСОБА_1 .
За результатами перевірки складено акт №336146 від 06 липня 2022 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
У вказаному акті міститься інформація, що на момент проведення перевірки відсутні документи, визначені статтею 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: схема маршруту, розклад руху, протокол перевірки та адаптації тахографа.
За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті 22 серпня 2022 року винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №327308, якою постановлено стягнути з перевізника ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: за відсутність документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України “Про автомобільний транспорт”.
Позивач не погоджуючись з діями відповідача щодо притягнення його до адміністративно-господарської відповідальності на підставі постанови від 22 серпня 2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу №327308, звернувся з цим позовом у суд.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як перевізник, який здійснював надання послуг з перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування “Рівне - Луцьк” не забезпечив водія документами, передбаченими статтею 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, які зобов`язаний мати перевізник під час здійснення регулярних пасажирських перевезень, що свідчить про порушення позивачем вимог чинного законодавства, а тому постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №327308 від 22 серпня 2022 року є правомірною та підстави для скасування такої відсутні.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі ст.6 Закону України “Про автомобільний транспорт” державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (далі – Порядок №1567).
Згідно з п.4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
Відповідно до п.21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 31 травня 2022 року №878-К “Про визначення робочого місця ОСОБА_3 ” у зв`язку з воєнними діями та неможливістю виконувати посадові обов`язки у Донецькій області визначено Сидоренку Олегу, головному спеціалісту відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, робочим місцем Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області з 01 червня 2022 року на період воєнного стану в Україні.
Таким чином, головний спеціаліст відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Сидоренко О.Б. уповноважений здійснювати посадові функції у Відділі державного нагляду (контролю) у Рівненській області, зокрема на території м. Рівне.
З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що головний спеціаліст Сидоренко О.Б. зазначений у направленні на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №009282 від 30 червня 2022 року уповноважений на проведення перевірки додержання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, а тому доводи апелянта на проведення перевірки неповноважною особою є безпідставними. 
За змістом ч.1 ст.29 Закону України “Про автомобільний транспорт” автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.
Відповідно до абз.10 ч.1 ст.34 Закону України “Про автомобільний транспорт” автомобільний перевізник повинен забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Згідно зі ст.39 Закону України “Про автомобільний транспорт” визначено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України; для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.
Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.
Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.
Вимоги до паспортів автобусних маршрутів регулярних та регулярних спеціальних перевезень, процедуру розроблення, погодження та затвердження таких паспортів встановлено Порядком розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту (далі – Порядок №278), який затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 травня 2010 року №278.
За змістом п.1.3 Порядку №278 автомобільний перевізник повинен забезпечити: водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху; водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних спеціальних перевезень, - примірником паспорта маршруту з позначкою "В".
Пункт 1.4 цього Порядку передбачає, що схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та представникам Державної автомобільної інспекції МВС України (далі - Державтоінспекція).
Відповідно до п.2.1 Порядку №278 паспорт маршруту включає: схему маршруту; характеристику маршруту, у тому числі відомості щодо усіх залізничних переїздів, через які проходить автобусний маршрут (у разі їх наявності); копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів; графік режиму праці та відпочинку водіїв; таблицю вартості проїзду, затверджену перевізником (для регулярних перевезень); список пасажирів (для регулярних спеціальних перевезень), перевезення яких передбачено договором про регулярні спеціальні перевезення та які застраховані в установленому законодавством порядку (крім маршрутів регулярних спеціальних перевезень у межах населеного пункту та маршрутів, що виходять за межі території населеного пункту, протяжність яких не більше ніж 50 кілометрів, туристично-екскурсійних перевезень, а також перевезення осіб, що перетинають лінію розмежування в Донецькій і Луганській областях та адміністративний кордон між Автономною Республікою Крим та Херсонською областю); відомості про зміни на маршруті; умови здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень); акт відповідності паспорта автобусного маршруту умовам здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень); договір про надання послуг (для регулярних спеціальних перевезень); відомості про виявлені порушення умов здійснення перевезень пасажирів, що розміщуються на зворотному боці титульного аркуша паспорта (для регулярних спеціальних перевезень).
У паспорті маршруту зазначають назву маршруту, яка складається з назв початкового та кінцевого пунктів маршруту (зупинок), а для приміських, міжміських автобусних маршрутів загального користування - з назв автостанцій, у разі їх відсутності - з назв зупинок, передбачених розкладом руху.
Отже, паспорт маршруту включає в себе схему маршруту та копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів.
Згідно з п.2.12 Порядку №278 паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) відповідно з підпунктом 33 пункту 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.97 № 341, погоджується відповідним підрозділом Державтоінспекції: міського маршруту - підрозділом Державтоінспекції міста; приміського та міжміського маршруту - підрозділом Державтоінспекції області за місцезнаходженням перевізника.
За змістом п.2.13 Порядку №278 затвердження паспорта діючого автобусного маршруту регулярних перевезень (додаток 1) здійснюється перевізником; затвердження паспорта автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень (додаток 2) здійснюється замовником послуг за погодженням з організатором перевезень на відповідній території (у частині маршруту та графіка руху); затвердження паспорта нового автобусного маршруту регулярних перевезень (додаток 3) здійснюється організатором перевезень на відповідній території.
Відповідно до п.3.2-3.5 Порядку №278 у разі відкриття нового регулярного автобусного маршруту загального користування розроблення матеріалів для паспорта маршруту забезпечує відповідний організатор перевезень.
Паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень після розроблення надається на погодження до відповідних підрозділів Державтоінспекції МВС України, після чого - до організатора перевезень на відповідній території.
Підрозділи Державтоінспекції розглядають протягом 30 днів та в цей самий строк погоджують паспорти маршрутів (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) за умови дотримання вимог безпеки перевезень або надають обґрунтовану письмову відповідь із зазначенням причин відмови в погодженні.
Погоджені підрозділами Державтоінспекції паспорти маршрутів регулярних спеціальних перевезень надсилаються на погодження до організатора перевезень, який протягом 30 днів з дня їх надходження приймає відповідне рішення.
Згідно з п.4.1 – 4.4 Порядку №278 паспорт автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень оформлюється на строк дії договору про перевезення пасажирів між замовником послуг та перевізником.
У разі продовження строку дії договору про перевезення паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень переглядається комісією, зазначеною у пункті 2.9 розділу II цього Порядку, на відповідність умовам перевезень. За результатами перегляду комісія складає акт про можливість подальшого застосування паспорта, який підшивається до паспорта маршруту.
Після складання акта про можливість подальшого застосування паспорта маршруту регулярних спеціальних перевезень він подається організатору перевезень для внесення відповідних змін до журналу обліку погоджених паспортів маршрутів регулярних спеціальних перевезень.
Паспорти маршрутів регулярних спеціальних перевезень з періодичністю не рідше ніж раз на два роки підлягають перегляду відповідними організаторами перевезень та підрозділами Державтоінспекції на предмет відповідності відомостей, внесених до паспорта маршруту, вимогам безпеки та умовам перевезень. За результатами перегляду складається відповідний акт, який підшивається до паспорта маршруту.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року №340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі – Положення №340).
За змістом п.6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Відповідно до п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24 червня 2010 року водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994 016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Згідно з п.2.6 Інструкції №385 ПСТ (пункти сервісу тахографів) виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР (994_016) періодично кожні два роки, а також у разі: установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.
За змістом п.2.7 Інструкції №385 за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.
Як вбачається з матеріалів справи, 06 липня 2022 року відповідачем проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо ФОП ОСОБА_1 .
Матеріалами справи стверджується, що під час цієї перевірки було виявлено, що перевізником ФОП ОСОБА_1 надавались послуги перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: на момент перевірки були відсутні схема маршруту, розклад руху, протокол перевірки та адаптації тахографа, що підтверджується Актом перевірки №336146.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки водій надавав посадовим особам Укртрансбезпеки протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 від 24 червня 2020 року, разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, з часу його складення та на момент проведення перевірки (06 липня 2022 року) минуло два роки, а тому перевізник забезпечив водія недійсним протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу ідентифікаційний номер № НОМЕР_3 від 06 липня 2022 року, який міститься у матеріалах справи під час проведення перевірки був відсутній, і цей факт не заперечувався водієм транспортного засобу. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом, який міститься у матеріалах справи (а.с. 47). Крім того, в акті перевірки водій транспортного засобу зазначив, що згідний із вказаними порушеннями, які зазначені в акті. 
Доказів на спростування цих обставин, а також доказів на підтвердження того факту, що водій надав посадовим особам Укртрансбезпеки під час проведення перевірки дійсний протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, позивачем не надано, а судом таких не здобуто.
Матеріалами справи також стверджується, що під час перевірки також не надано дійсних схеми маршруту та розкладу руху, при цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, надані під час перевірки та долучені до позовної заяви схема маршруту та розкладу руху, які затверджені головою Укртрансінспекції датовані 19 березня 2014 року. 
Разом з тим, Витяг з дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування серії ВМ № 000251, виданого Державною службою України з безпеки на транспорті на рейс прямий №703 та зворотній №704 “Рівне-Луцьк” датований - 01 квітня 2019 року; термін його дії становить: 31.03.2019 – 30.03.2024 лише долучений до матеріалів справи, під час перевірки такий наданий не був, цей факт стверджується актом, з яким погодився водій, та відеозаписом. Таким чином, станом на момент проведення перевірки не надано дійсних погоджених та затверджених в установленому порядку організатором перевезень або замовником транспортних послуг схеми маршруту та розкладу руху автобусів на маршруті “Рівне-Луцьк”.
Таким чином, доводи апелянта про те, що у позивача під час перевірки були наявні всі документи, які мають бути в наявності в транспортному засобі, що надає послуги з перевезення пасажирів, спростовані матеріалами справи.
Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на Постанову Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2022 року №412 “Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану”, оскільки цією постановою врегульовані питання щодо повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану, а не перевірки таких засобів. 
Щодо покликання апелянта на відсутність інформації про проведення у акті перевірки відеозапису, то колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту акту перевірки, а також вимог Порядку не вбачається обов`язкової умови зазначати відповідну інформацію, а тому таке не може бути підставою для скасування результатів перевірки за наявності інших доказів протиправної поведінки особи, щодо якої така перевірка проводилась.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст акту перевірки логічно узгоджується зі змістом відеозапису, які стверджують факт відсутності на момент проведення перевірки схеми маршруту, розкладу руху, протоколу перевірки та адаптації тахографа, і тим самим спростовують доводи апелянта щодо поставленого йому у вину порушення.
Згідно з абз.3 ч.1 ст.60 Закону України “Про автомобільний транспорт” за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач, як перевізник, який здійснював надання послуг з перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування “Рівне - Луцьк” не забезпечив водія документами, передбаченими статтею 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, які зобов`язаний мати перевізник під час здійснення регулярних пасажирських перевезень, що свідчить про порушення позивачем вимог чинного законодавства, а тому постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №327308 від 22 серпня 2022 року є правомірною та підстави для скасування такої відсутні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки апеляційний суд залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-                                                                              
                                                     п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 січня 2023 року у справі №140/6986/22  - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 26 травня 2023 року.