Справа № 127/13596/22
Провадження № 22-ц/801/764/2023
Категорія: 101
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Медвецький С. К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року	Справа № 127/13596/22	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),
суддів: Оніщука В. В., Копаничук С. Г.,
за участю секретаря судового засідання – Обертун Н. М.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Вінницька міська рада,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – державний нотаріус Другої Вінницької державної нотаріальної контори Малая Наталія Станіславівна, 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 127/13596/22 за апеляційною скаргою адвоката Дудчика О. М. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2023 року, ухвалене у складі судді Сичука М. М. у залі суду, 
встановив:
Короткий зміст вимог
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – державний нотаріус Другої Вінницької державної нотаріальної контори Малая Н. С., про встановлення факту проживання однією сім`єю.
Позов мотивований тим, що починаючи з жовтня 2016 року вона та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина у належному останньому житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Проживаючи з ОСОБА_2 вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, підтримували будинок, у якому проживали, у придатному для життя стані, за спільні кошти сплачували комунальні послуги, придбавали побутову техніку, продукти харчування, ліки, тощо. Були пов`язані спільними обов`язками притаманними чоловіку та дружині в побуті. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 
У ОСОБА_2 інших близьких родичів немає.
Вона разом із сином займалася підготовкою та організацією поховання ОСОБА_2 , поминального обіду за рахунок власних коштів.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 37,2 м2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, кадастровий номер: 0510100000:03:048:0181, площею 0,0463 га.
З метою прийняття спадщини вона звернулася із заявою до Другої Вінницької державної нотаріальної контори.
Указує, що тривалий час проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю, шлюб між ними не було зареєстровано, тому цей факт необхідно встановити в судовому порядку.
На підставі викладеного позивачка просила суд: 
встановити факт проживання її однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 
визнати ОСОБА_1 , як особу, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, спадкоємицею четвертої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на нерухоме майно.
Короткий зміст судового рішення
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що показання свідків та спільні світлини не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
У березні 2023 року адвокат Дудчик О. М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 10 березня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 березня 2023 року витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 березня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 квітня 2023 року справу призначено до розгляду на 20 квітня 2023 року о 09 год 00 хв. 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що: 
суд першої інстанції не надав належної правової оцінки показанням свідків;
не навів мотивів у судовому рішенні, з яких суд не прийняв до уваги показання свідків;
допустив формальний підхід в оцінці доказів про справі;
не врахував, що у позивачки після смерті ОСОБА_2 залишились усі правовстановлюючі документи на спадкове майно. 
Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надходив.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .
Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_1 . 
21 квітня 2022 року позивачка подала до Другої Вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , з яким вона проживала однією сім`єю більше п`яти років. На підставі цієї заяви було заведено спадкову справу. 
На підтвердження обставин спільного проживання позивачкою надано: копії спільних світлин, копію рахунку – замовлення № 0466 КП «Комбінат комунальних підприємств» на ритуальні товари та послуги, де замовником є ОСОБА_3 ; довідка КП «Комбінат комунальних підприємств» від 18 грудня 2021 року, яка видана ОСОБА_3 про те, що він здійснив поховання ОСОБА_2 за власні кошти; свідоцтво про поховання від 19 грудня 2021 року, яке видано ОСОБА_3 , який здійснив поховання померлого ОСОБА_2 ; рахунок офіціанта від 19 грудня 2021 року на суму 3680 грн.
ОСОБА_3 є сином позивачки ОСОБА_1 .
Позивачкою в заяві про прийняття спадщини зазначено, що є ще спадкоємиця - дочка померлого ОСОБА_4 , яка проживає в російській федерації.
Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Правовідносини, що виникли між сторонами спору, в основному регулюються главою 86 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) про спадщину.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Зокрема, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (частини перша та друга статті 1220 ЦК України).
Відповідно до глави 86 ЦК України за загальним правилом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та на підставі споріднення. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Однак, положення зазначеної глави ЦК України передбачають також спадкування не тільки на підставі споріднення, а й за фактом спільного проживання (статті 1258-1265). Зокрема, за положеннями статті 1264 і 1265 ЦК України передбачається, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно (п`ята черга спадкування), причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 754/6012/21.
У цій справі предметом спору є встановлення факту проживання позивачки однією сім`єю із спадкодавцем та визнання ОСОБА_1 спадкоємицею майна померлого. 
Як слідує з матеріалів спадкової справи у померлого є донька ОСОБА_4 , яка є спадкоємицею першої черги. 
Отже заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги стосуються прав та обов`язків ОСОБА_4 , яку не було залучено до участі в справі.
Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», що відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
В силу повноважень, визначених ЦПК України суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями заміни сторони або залучення співвідповідачів з власної ініціативи. 
Відповідно до змісту ст. ст. 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів ураховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13 жовтня 2020 року по справі № 640/22013/18.
У цьому правовому висновку зазначено: 
«визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача».
Установивши, що ОСОБА_1 заявлено вимоги до Вінницької міської ради, за наявності іншого спадкоємця майна – ОСОБА_2 , апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову через пред`явлення вимог до неналежного відповідача та відсутності визначених процесуальним законом підстав для заміни неналежного відповідача належним.
Разом з тим, ОСОБА_1 не позбавлена можливості повторно звернутися до суду першої інстанції з відповідним позовом до належного відповідача.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції не витребував матеріали спадкової справи, не визначив коло спадкоємців, які претендують на спадщину та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав їх недоведеності. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав пред`явлення вимог до неналежного відповідача.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційним судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову, то судові витрати у справі необхідно залишити за позивачкою. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Дудчика О. М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2023 року скасувати й ухвалити нове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – державний нотаріус Другої Вінницької державної нотаріальної контори Малая Наталія Станіславівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю відмовити. 
Судові витрати понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанцій віднести за рахунок позивача.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.
Головуючий                                                           С. К. Медвецький
судді:                                                                     С. Г. Копаничук
                                                                        В. В. Оніщук