Номер провадження: 33/813/625/23
Номер справи місцевого суду: 509/279/23 
Головуючий у першій інстанції Козирський Є. С. 
Доповідач Пузанова Л. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2023 року                                                                  м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Пузанової Л.В., секретар судового засідання Бойко В.В., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Ільїна А.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 — адвоката Федорончука Ігоря Володимировича на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,
      встановив:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 березня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.
Згідно із зазначеною постановою, відповідно до протоколу серії ААД №122220 водій ОСОБА_1 27 грудня 2022 року, приблизно о 23:11год., в Одеській обл., смт. Авангард, по вул. Торгова, 19 керував автомобілем «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою «Drage Alcotest 6810» під відеозапис. Відповідно до тесту № 274 від 27.12.2022 року о 23:30 – результат позитивний 0.94 % . Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а  Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Федорончук І.В. 28 березня 2023 року засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на невідповідність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, обставинам справи, зокрема щодо порушення поліцейськими встановленої законом процедури проведення огляду на стан сп`яніння та відсутності доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Вважає, що суд безпідставно не надав належної оцінки його доводам щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння без дотримання вимог статті 266 КУпАП.
Так, вказує, що відеофіксація складення протоколу про адміністративне правопорушення була здійснена на невідомий носій, відображає лише певну частину подій, що відбувалися; відеозапис не містить доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та доказів, того, що цей транспортний засіб рухався і був зупинений співробітниками поліції; до процедури огляду не було залучено свідків, в тому числі і на прохання ОСОБА_1 ; огляд проводився за допомогою технічного засобу-Drager “Alcotest 6810”, який повірку та калібрування у ДП “Одесастандартметрологія” у 2021-2022 роках не проходив, та сертифікат відповідності якого відсутній, без дотримання вимог Посібника з його використання (використано неновий мундштук для газоаналізатора), і відповідно вважається недійсним та не може бути доказом вчиненого правопорушення. 
Також вказав, що суд не звернув увагу на істотні порушення працівниками поліції при складенні протоколу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року , а саме: у протоколі не зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння; до протоколу не долучено акт огляду ОСОБА_1 , в якому і зазначаються ознаки сп`яніння, що стали підставою для проведення огляду; ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, і це на його думку, дає підстави для сумніву, що ОСОБА_1 дійсно знаходився в стані алкогольного сп`яніння і керував транспортним засобом, а не знаходився на вулиці біля нього.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Ільїн А.Н. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до положень статті1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За приписами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальну відповідальність.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до приписів статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною першою статті130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а відповідно до приписів пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється, зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 дотримано не було. 
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,- керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і це підтверджується дослідженими судом першої інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 122220 від 27 грудня 2022 року; роздруківкою результату тестування на алкоголь (алкотестера «Драгер 6810») від 27.12.2022 року, відповідно до яких вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становить 0,94%о; долученим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом складення протоколу про адміністративне правопорушення (а. с. 3,6,8).
При цьому протокол про адміністративне правопорушення містить пояснення ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який по суті правопорушення, зокрема, зазначив, що в сім`ї сталося біда, тому він вживав алкогольні напої, рухався в бік дому.
Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено написані власноручно ОСОБА_1 пояснення, у яких він вказав про те, що 27 грудня 2022 року, знаходячись за адресою свого проживання вживав алкогольні напої, після чого керував траспортним засобом та біля 23.11 години його зупинено поліцейськими, якими, внаслідок виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера “Драгер”, на що він погодився, з результатом тесту згоден. 
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 із наступними змінами, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376 з наступними змінами, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 із наступними змінами.
Протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі також не вказав і у наступному здійснені щодо нього заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі ті, що стосуються огляду на стан алкогольного сп`яніння, у порядку, встановленому статтею 267 КУпАП, не оскаржував.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами і він обґрунтовано, з дотриманням норм права визнаний судом винним у його здійсненні та підданий адміністративному стягненню.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, так як не ґрунтуються на законі та не підтверджуються матеріалами справи.
Зокрема, неприйнятним є посилання скаржника на те, що огляд проведено поліцейським з використанням неналежних спеціальних технічних засобів та без залучення свідків.
Так, відповідно до положень статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису,а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.  
З викладених вимог закону слідує, що лише в разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків.
Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосування технічних засобів відеозапису, відеозапис було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, про що також зазначено у графі протоколу “До протоколу додаються”, тому передбачені законом підстави для залучення свідків відсутні. 
З відеозапису складення протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на місці зупинки і не висловлював незгоди із результатом огляду.
З приводу доводів апеляційної скарги про те, що працівниками поліції огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння здійснено за допомогою приладу Alkotеst 6810 виробництва Drager, який повірку та калібрування у ДП “Одесастандартметрологія” у 2021-2022 роках не проходив, та сертифікат відповідності якого відсутній, без дотримання вимог Посібника з його використання (використано неновий мундштук для газоаналізатора), і відповідно вважається недійсним та не може бути доказом вчиненого правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 із наступними змінами, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (правонаступником функцій якого є Мінекономрозвитку), та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Із введенням в дію Закону України “Про метрологію та метрологічну діяльність” від 05 червня 2014 року №1314-УІІ (набрав чинності 01 січня 2016 року) до сфери законодавчо врегульованої метрології належить контроль за безпекою дорожнього руху та визначено, що законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки, до переліку яких згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року №94 віднесені вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», на виконання вимог Закону України “Про метрологію та метрологічну діяльність”, встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для газоаналізаторів, які є спеціальними технічними засобами — вимірювачами вмісту алкоголю в крові - один рік.
При цьому, відповідно до пункту п`ятого розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 із наступними змінами, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
З огляду на зміст відеозапису складення протоколу про адміністративне правопорушення, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейським ОСОБА_1 роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу, запропоновано оглянути як самий засіб так і відповідні документи на нього, однак ОСОБА_1 таким правом не скористався і такої вимоги не заявляв. Докази про те, що застосований щодо ОСОБА_1 засіб вимірювальної техніки не пройшов повірку чи відсутній сертифікат його відповідності в матеріалах справи відсутні, а навпаки результат тесту містить відомості про те, що останнє калібрування алкотестера здійснено 05 жовтня 2022 року.
Відсутність в матеріалах справи акту огляду ОСОБА_1 також не спростовує висновків суду першої інстанції, враховуючи позитивний результат огляду на стан сп`яніння, а також надані під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснення, в яких він не заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Отже, позиція ОСОБА_1 та його процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи та законом, і тому розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а кваліфікація дій ОСОБА_1  відповідає кваліфікуючим ознакам норми частини першої статті130 КУпАП.
Істотних порушень вимог КУпАП, які тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції під час апеляційного розгляду справи не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 — адвоката Федорончука Ігоря Володимировича залишити без задоволення, а постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 березня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського
апеляційного суду Л. В. Пузанова

Повний текст постанови складено 27 квітня 2023 року

Суддя Л. В. Пузанова