Справа №950/29/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Стеценко В. А.	
Номер провадження 33/816/265/23 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  126 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Стеценка В.М. на постанову Лебединського районного суду Сумської області від 18 січня 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 18 січня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення за те, що він, о 09 год. 36 хв. 27 грудня 2022 року на пл. Волі, 33 м. Лебедина Сумської області керував автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим 21 листопада 2022 року права керування транспортними засобами терміном на 3 роки, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність по ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник Стеценко В.М., який дії в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на те, що адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов до суду 05 січня 2023 року, а справа вперше була призначена до розгляду на 18 січня 2023 року. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь які докази належного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, і не маючи відомостей про належне повідомлення останнього, справа була все ж таки розглянута, а не відкладена. Крім того, в судовому рішенні суддя зазначає, що ОСОБА_1 викликався до суду, але не з`явився, хоча і був належним чином про це повідомлений і від нього не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, проте, ця обставина не відповідає дійсності.
Також, апелянт вказує, що як на доказ винуватості ОСОБА_1 , суддя посилається на протокол про адміністративне правопорушення, однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 116413 не є належним доказом, оскільки у протоколі значено, що ОСОБА_1 керував автомобілем будучи позбавленим права керування 21 листопада 2022 року терміном на 3 роки, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП. Проте, диспозиція ч.5 ст. 126 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а у вказаному протоколі визначені дії за які не передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.
Апелянт зазначає, що суддя на вказані обставини уваги не звернув, не надав належної оцінки обставинам і відповідно припустився помилки зазначивши у постанові обставини за які передбачена відповідальність за вказаною статтею.
У зв`язку з викладеним, апелянт вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КупАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Для участі у розгляді поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисник Стеценко В.М.  до Сумського апеляційного суду не з`явились, від останнього надійшла заява, в які він просив здійснювати апеляційний розгляд за його участі та за участі його довірителя.
Враховуючи подану захисником Стеценко В.М. заяву, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду як за його відсутності, так і за відсутності ОСОБА_1 , а тому, перевіривши матеріали даного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справі відносно ОСОБА_1 вищезазначені вимоги закону суддею суду першої інстанції дотримано не було.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що висновку про винуватість ОСОБА_1 суддя дійшов з врахуванням протоколу серії ААД № 116413 від 27 грудня 2022 року та іншими матеріалами справи, з яких вбачається, що останній 13 червня 2022 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. 
Наявними в матеріалах даної справи дійсно підтверджується те, що 13 червня 2022 року працівниками поліції за порушення вимог п. 2.1А ПДР відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний матеріал за ч. 4 ст. 126 КУпАП та відповідно до постанови серії БАБ №74887 останнього було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20400 грн.
Разом з тим, зі змісту протоколу серії ААД №116413 від 27 грудня 2022 року вбачається, що  він був складений відносно ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній о 09 год. 36 хв. 27 грудня 2022 року на пл. Волі, 33 м. Лебедина Сумської області керував автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим 21 листопада 2022 року права керування транспортними засобами терміном на 3 роки, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність по ч. 5 ст. 126 КУпАП, а дані, що правопорушення було вчинено останнім повторно  протягом року у вказаному взагалі протоколі відсутні.

За наявності того, що відповідно до ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій та є одним із джерел доказів, і у даному випадку не містить обов`язкової ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тому вважати, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні саме вказаного правопорушення була встановлена суддею на підставі належних та допустимих доказів підстави відсутні, на що обгрунтовано посилається апелянт у поданій апеляційній скарзі. 
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Враховуючи те, що суд вправі розглянути справу про вчинення адміністративного правопорушення в межах і на підставі протоколу, яким особі фактично висунуте обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, суд самостійно не може визначати інші фактичні обставини, аніж ті, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, так як суд перебере на себе функції обвинувачення, що є неприпустимим, виходячи з положень ст. 129 Конституції України.
За встановлених апеляційним судом обставин, які не були враховані суддею суду першої інстанції, наявні підстави для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , і постанова суду підлягає безумовному скасуванню, тому не входить в обговорення інших апеляційних доводів.

Таким чином, з врахуванням зазначеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та необхідність закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, задовольнивши таким чином подану в його інтересах захисником Стеценко В.М. апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Стеценка В.М. – задовольнити.

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 18 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу – скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.