ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/268/23 Справа № 701/66/23 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Калієвський І. Д.   Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року                                                                                         м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №701/66/23 щодо ОСОБА_1 що надійшли з Маньківського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 23 березня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, ІПН: НОМЕР_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 коп., -
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 18.01.2023 року о 23 год. 08 хв. був зупинений по вул. Шевченка 6, що в смт. Маньківка Уманського (Маньківського) району Черкаської області, за керування транспортним засобом автомобілем "Geely Emgrand", державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із ротової порожнини) та відмовився від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, та такою, що винесена з порушеням матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 23.03.2023 та закрити справу.
Апеляційні вимоги мотивував тим, що матеріалами справи не було встановлено сам факт керуваня ним автомобілем ні технічним засобом, ні іншими доказами.
Вважає, що висновок суду про те, що доказом його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, окрім інших доказів є відеозапис з нагрудних камер поліцейських з місця події на якому зафіксовано факт керування, зупинки та відмови його від проходження огляду на стан сп`яніня в установленому порядку як на місці події, так і в лікарні, не може бути доказом, оскільки даним відеозаписом навпаки спростовується його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки саме з віеозапису видно, що він знаходився на пасажирському сидінні та не керував транспортним засобом, а тому він не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за керування в нетверезому стані. Також вважає, що на нього не може бути покладено відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в лікарні тому, що така відповідальність настає у водія, а не у пасажира. А тому, з урахуваням цих обставин, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, де зафіксована його відмова від огляду в лікарні, які суд взяв до уваги, не є належими та допустимими доказами.
Обгрунтовуючи свої апеляційі доводи ОСОБА_1 посилався на норми КУпАП, Конституцію України, судову практику Європейського суду з прав людини та інші нормативо правові акти.
В судове засідання, призначене апеляційним судом на 03.05.2023 на 09:00 год. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, при цьому в своїй апеляційній скарзі просив розглядати апеляційну скаргу без його участі. 
Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
Вважаю, що відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності ОСОБА_1 . 
Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга останнього не підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі : керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку 
посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:
-даними протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до якого ОСОБА_1 , 18.01.2023 року о 23 год. 08 хв., був зупинений по вул. Шевченка 6, що в смт. Маньківка Уманського (Маньківського) району Черкаської області, за керування транспортним засобом автомобілем "Geely Emgrand", державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із ротової порожнини) та відмовився від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.2);
-даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніня з використанням спеціальних технічних засобів від 18.01.2023, де зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду (а.с.3);
-даними направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських пепаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.01.2023, де зафіксована відмова ОСОБА_1 від огляду в лікарні (а.с.4);
- даними відеозапису з нагрудних камер поліцейського з місця події на якому зафіксовано факт керування, зупинки та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 як на місці події, так і в лікарні (а.с.7).
Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 та зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно пункту 3 розділу 1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є : запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
       Для об`єктивного розгляду справи, встановлення істини та прийняття законного рішення, в судовому засіданні апеляційної інстанції був переглянутий диск з відеофіксацією події від 18.01.2023 за участю ОСОБА_1 , і на ньому зафіксовано, що працівниками поліції у зв`язку з порушенням комендантської години був зупинений автомобіль "Geely Emgrand", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , встановивши при спілкуванні з ОСОБА_1 наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак останній відмовився.
При цьому, як вбачається з відеофіксації події, ОСОБА_1 отримавши від працівників поліції знак зупинити автомобіль, одразу не виконав його та продовжував рух, і в подальшому, зупинивши свій автомобіль , пересів з місця водія на місце пасажира, вибравши таким чином свою версію захисту, а саме те, що він не є водієм, а є пасажиром, тому не може проходити огляд на стан сп`яніння та бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Таку позицію він вибрав, як на місці події 18.01.2023, так і поклав її в основу апеляційної скарги, проте вказана версія спростовується переглянутим відеозаписом події. 
        Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських даних у суду апеляційної інстанції взагалі відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення. 
Більш того, апеляційний суд, таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обов`язків зі сторони ОСОБА_1 , розцінює як прояв повного правового нігілізму, тобто деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відтак, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею. 
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 .
Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим. 
Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова Маньківського районного суду Черкаської області від 23 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 23 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка