ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року	Львів	Справа № 460/23566/22 пров. № А/857/12957/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                      Святецького В.В., 
суддів                                                            Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,
          з участю секретаря судового засідання      Приступи Р.Л.,           

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року у справі № 460/23566/22 (головуюча суддя Друзенко Н.В., час ухвалення: 17 год. 13 хв., м. Рівне, повний текст рішення складений 12 серпня 2022 року)   за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,     третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_1 ,      про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

           03 серпня 2022 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,     за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_1 , в якому просила:
          а) визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дудки Ігоря Олександровича  щодо не закінчення виконавчого провадження ВП №69018356 на підставі пункту 9 частини 1  статті 39 Закону України ,,Про виконавче провадження”  у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження;
          б) зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дудку Ігоря Олександровича  закінчити виконавче провадження ВП №69018356 на підставі пункту 9 частини 1  статті 39 Закону України ,,Про виконавче провадження”  у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом №460/9718/21, який виданий Рівненським окружним адміністративним судом 10.05.2022, до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
          Рішенням від 12 серпня 2022 року Рівненський окружний адміністративний суд  задовольнив частково. 
          Зобов`язав Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вирішити заяву божника про закінчення виконавчого провадження ВП №69018356 на підставі пункту 9 частини 1  статті 39 Закону України ,,Про виконавче провадження”  у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом №460/9718/21, який виданий Рівненським окружним адміністративним судом 10.05.2022, до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у відповідності до вимог  статті Закону України ,,Про виконавче провадження”  та з урахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні.
          В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
          Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, третя особа ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення впливає на його права. 
          В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та залучення до участі у справі третіх осіб допустив порушення вимог Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України.
          Також суд не виніс ухвали про заміну відповідача, що являється порушенням процесуального права та порушення прав належного відповідача, передбачених статтею 44 КАС України. 
          Військова частина НОМЕР_1 не виконала постанову Восьмого апеляційного адміністративного  суду від 23 березня 2022 року у справі № 460/9718/21, не встановила належний базовий місяць своїм рішенням, а виконала лише вимоги Наказу № 131 військової частини НОМЕР_2 , яка не є суб`єктом виконавчого провадження.
          За таких обставин у суду першої інстанції були відсутні підстави для часткового задоволення позову. 
З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.           Військова частина НОМЕР_1 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі. 
Представник позивача в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що в силу приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.  
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.  
          Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від    10 листопада 2021 року по справі №460/9718/21 задоволений позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 .    
          Суд визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо встановлення січня 2014 року, квітня 2015 року, липня 2015 року та грудня 2015 року базовими місяцями при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 .
          Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 за період з січня 2014 року по грудень 2015 року включно провести донарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення.
          Визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.
          Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення.
          Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2014 по 28.02.2018 включно.
          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі №460/9718/21 скасоване та ухвалене нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1     до Військової частини НОМЕР_2 (управління оперативного командування ,,Захід”), Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення дій - задоволені частково. 
          Суд визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.
          Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум.
          Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 , у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.           У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
          На виконання рішення суду апеляційної інстанції 10 травня 2022 року Рівненський окружний адміністративний суд видав два виконавчих листи.
          Виконавчий лист №2 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 , у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, був поданий стягувачем до    Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).
           16.05.2022 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дудка Ігор Олександрович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№69018356 з примусового виконання даного виконавчого листа.
          Одночасно державний виконавець виніс постанови про стягнення виконавчого збору і про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.
          Усі три постанови направлені боржнику 16.05.2022 і отримані адресатом 20.05.2022.
           27.05.2022 військова частина НОМЕР_1 листом №480 повідомила Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), що на виконання зазначеного вище рішення суду було видано наказ командувача військ оперативного командування ,,Захід” ,,Про виплату індексації грошового забезпечення” №131 від 11.04.2022.    Пунктом 1 наказу визначено командиру військової частини НОМЕР_1  забезпечити здійснення нарахування та виплату сум індексації грошового забезпечення громадянину ОСОБА_1   за період з 01.01.2016 по 28.02.2018; розрахунок провести з врахуванням грудня 2015 року як місяця, в якому відбулося підвищення доходів випереджаючим шляхом. Пунктом 2 наказу визначено помічнику командувача військ з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби управління оперативного командування ,,Захід” забезпечити повідомлення громадянина ОСОБА_1 про суми нарахованої та виплаченої йому індексації відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2022 по справі №460/9718/21.
          У листі також зазначалося, що на виконання наказу Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.01.2016 по 28.02.2018 з врахуванням грудня 2015 року як місяця, в якому відбулося підвищення доходів випереджаючим шляхом (згідно  постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та від 09.12.2015 №1013) в сумі 0 (нуль) грн. 00 коп. (довідка від 11.04.2022 №36/335, розрахунково-платіжна відомість №184 на виплату індексації грошового забезпечення звільненим військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 додавались). Також державному виконавцю було надано копію листа, направленого ОСОБА_1 за №501/25/222 від 11.04.2022, щодо виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2022 по справі №460/9718/21 в добровільному порядку,    де зазначено, що оскільки нарахована індексація грошового забезпечення ОСОБА_1  за період 01.01.2016 по 28.02.2018 становить 0 (Нуль) грн. 00 коп., то підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно відсутні (так як за  Законом України ,,Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати”  сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Надавався також і доказ вручення зазначеного листа ОСОБА_1 .  
          За таких обставин Військова частина НОМЕР_1 просила на підставі пункту 9   частини 1  статті 39 Закону України ,,Про виконавче провадження”  закінчити виконавче провадження ВП №69018356, а також на підставі частини 9  статті 27 Закону України ,,Про виконавче провадження”    скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 16.05.2022 ВП №69018356.
          Головний державний виконавець,    отримавши лист боржника з додатками 30.05.2022, виконавче провадження ВП №69018356 не закінчив, натомість 14.07.2022 виставив Вимогу виконавця про негайне надання відомостей    про виконання (невиконання) рішення суду, а саме нарахування та виплати Військовою частиною  НОМЕР_1 компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 , у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.
          Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що боржник виконав судове рішення у справі №460/9718/21 про нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.
          Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне. 
Частиною 2  статті 19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
                    Згідно із  статтею 1 Закону України ,,Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів” від 02.06.2016 № 1403-VIII ( далі – Закон 1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених  Законом України ,,Про виконавче провадження”  випадках - на приватних виконавців.
          Відповідно до статті 1 Закону України ,,Про виконавче провадження” від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі – Закон 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
          Статтею 26 Закону 1404-VIII  визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (частина 1).
          Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати  декларацію про доходи  та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина 5).
          За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина 6).
          За змістом пункту 9 частини 1 статті 39 Закону 1404-VIII   виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
          Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина 2 статті 39 Закону 1404-VIII).          У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 1 статті 40 Закону 1404-VIII).
          В силу приписів статті 63 Закону 1404-VIII   за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного  частиною шостою  статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина 1).
          У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2).
          Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина 3).
          Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла висновку, що державний виконавець на підставі виконавчого листа та заяви стягувача розпочинає примусове виконання судового рішення та у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом закінчує виконавче провадження.
          Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що за виконавчим листом №2, виданим    Рівненським окружним адміністративним судом 10 травня 2022 року на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року, Військову частину НОМЕР_1 зобов`язано нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 , у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.
          За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те , що з врахуванням вимог   Закону України ,,Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати”  та  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, нарахуванню і виплаті     ОСОБА_1  компенсації втрати частини доходів мали передувати нарахування і виплата індексації його грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.
          Оскільки Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.01.2016 по 28.02.2018 з врахуванням грудня 2015 року як місяця, в якому відбулося підвищення доходів випереджаючим шляхом (згідно  постанов Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 та № 1013 від 09.12.2015) в сумі нуль гривень, що підтверджено довідкою №36/335 від 11.04.2022, розрахунково-платіжною відомістю №184 на виплату індексації грошового забезпечення звільненим військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , суд першої інстанції дійшов вірних та обґрунтованих висновків про відсутність підстав для нарахування компенсації втрати частини доходів через відсутність базису для нарахування.
          Також є слушними висновки суду першої інстанції про те, що    боржник виконав судове рішення у справі №460/9718/21 про нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.
          При цьому, суд аргументовано відхилив як неспроможні доводи виконавчої служби  про те, що належним виконанням даного судового рішення можна вважати лише факт видання командиром Військової частини НОМЕР_1 наказу про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 .
          Колегія суддів визнає необхідним також зазначити, що суд першої інстанції зобов`язав відповідача належним чином вирішити заяву божника про закінчення виконавчого провадження ВП №69018356 у відповідності до вимог Закону України ,,Про виконавче провадження”, не втручаючись при цьому в дискреційні повноваження відповідача, що свідчить про відсутність порушення прав третьої особи - ОСОБА_1 . 
          В силу приписів ч.2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
          Зазначені ОСОБА_1 в апеляційній           скарзі порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення судом справи, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
          Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції  фактичним обставинам, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
          Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційних скарг їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.     

Керуючись ч.3 ст. 243,  ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :             

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року у справі № 460/23566/22 – без змін. 
          Постанова набирає законної сили  з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених частиною 4  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
          У зв`язку з перебуванням судді Довгополова О.М. у відпустці з 29 березня до 02 квітня 2023 року включно, а суді ОСОБА_2 - 03 квітня 2023 року, постанова в повному обсязі складена 04 квітня 2023 року.