ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

24 квітня 2023 року                                                                                      Справа № 903/866/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Мельник О.В. ,  суддя Олексюк Г.Є. 

секретар судового засідання Приступлюк Т.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агросервіс"

на рішення Господарського суду Волинської області від 23.01.2023
(ухвалене о 10:54 год. у м. Луцьку, повний текст складено 01.02.2023)

у справі № 903/866/22 (суддя Дем`як В.М.)

за позовом Приватного підприємства "Агросервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард"

про зобов`язання виконати умови договору в натурі

за участю представників сторін:
від позивача - Сакенов Ю.К.;
від відповідача - Мороз О.В.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Агросервіс" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" у якому просило зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" виконати в натурі умови договору №040420-01/12/2020-ПГ016 від 01.12.2020 поставки нафтопродуктів партіями з використанням паливних карток шляхом розблокування доступу ПП "Агросервіс" до можливості здійснення віддаленого доступу до окремо визначених параметрів (умов) використання паливних карток, користування якими здійснюється покупцем через ВЕБ-сайт постачальника (особистий кабінет) та здійснити видачу дизельного палива ДП-3-Євро5-В0 в кількості                4319,539 л Приватному підприємству "Агросервіс" за оплаченою ціною відповідно до рахунка-фактури №6894 від 16.12.2021-27,13 за 1 л дизельного палива та оплаченого платіжного доручення №535 від 17.12.2021 відповідно до акту приймання-передачі №1 від 01.12.2020 до договору №040420-01/12/2020-ПГ016 від 01.12.2020 з використанням паливних карток:
1.7825990003689361;
2.7825990003689429;
3.7825990003689478;
4.7825990003689411;
5.825990003689460.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № 6894 від 16.12.2021 оплатив товар - дизельне паливо ДП-3-Євро5-В0 в кількості 15 000 л на суму 406 950 грн, які станом на 10.03.2022 обліковувалися індивідуальному рахунку позивача.
Позивач вказує, що в подальшому, відповідач самостійно змінив товар на грошові кошти в сумі 390 984 грн 63 коп.
Зазначає, що в період з 17.12.2021 по 30.04.2022 ним було отримано 10 648,461 л дизельного палива на суму 410 010 грн 54 коп.
На думку позивача, відповідачем одноособово змінено асортимент товару, а саме замість попередньо придбаного дизельного палива позивач отримав назад грошові кошти для повторного придбання товару, але по іншій (завищеній) ціні.
У зв`язку із викладеним, вважає, що ним не було отримано від відповідача 4319,539 л дизельного палива.        

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.01.2023 у справі № 903/866/22 відмовлено в позові.
При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що 01.12.2020 між ПП "Агросервіс" (покупець) та ТОВ "Вест Кард" (постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів партіями з використанням паливних карток № 040420-01/12/2020-ПГ016.
На виконання договору (в частині здійснення попередньої оплати), 17.12.2021 позивачем здійснено оплату в розмірі 406 950 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №535 від 17.12.2021 та з грудня 2021 по квітень 2022, позивач вибирав оплачені товари (паливо дизельне), 
Суд встановив, що протягом грудня 2021 – квітня 2022  позивач повністю отримав товар, на суму 406 950 грн. здійсненої 17.12.2021 попередньої оплати.
Місцевий господарський суд, взяв до уваги п. 4.1.1. Договору за яким передача Товарів (надання Послуг) Покупцю по паливним карткам, які працюють з використанням грошової одиниці обліку, здійснюється відповідно до цін, встановлених на ТО на момент здійснення Транзакції, якщо інший порядок формування ціни Товарів (Послуг) не передбачений в окремих Додатках (Додаткових угодах) до даного Договору. В ціну Товарів (Послуг) включається податок на додану вартість та інші обов`язкові платежі згідно чинного законодавства. Сторони погодили, що ціна Товарів (Послуг) є узгодженою, коли Покупець (Довірена особа Покупця) здійснили фактичну вибірку Товарів з ТО на умовах даного Договору та отримали документ, що визначений у п.3.2. Ціна Товарів (Послуг) відображається в Чеку та/або спеціальній відомості, та підтверджується видатковими накладними та/або актами приймання-передачі.
Суд вказав, що 31.03.2022 позивач та відповідач акт звірки взаєморозрахунків за перший квартал 2022, який додатково підтверджує, що облік та звітність по договору, сторони здійснювали саме в гривнях (тобто в грошовій одиниці обліку) і факт отримання покупцем товарів на суму здійсненої попередньої оплати підтверджує належне виконання постачальником зобов`язань по договору.
Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що сторони співпрацювали в грошовій одиниці обліку, а саме покупець здійснював попередню оплату та в подальшому отримував товар не в кількості, яка була попередньо оплачена, а на суму здійсненої попередньої оплати.
Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 525, 526, 626, 627, 628, 629, 655, 662, 663, 712, 936, 938 ЦК України. 

Не погоджуючись з вказаним рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне підприємство "Агросервіс", у якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 23.01.2023 у справі №903/866/22 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, з таких підстав.
17.12.2021 ПП "Агросервіс" виконало свій обов`язок перед ТОВ "Вест Кард" по оплаті Товару в сумі 406 950 грн за 15000 л палива дизельного ДП-3-Євро5-ВО за ціною 27 грн 13 коп. за літр, однак покупець за Договором замість 15 000 л дизельного палива отримав від продавця дизельне паливо в кількості 10 680,461 л на суму 410 010 грн 54 коп., зв`язку із цим покупець недоотримав від продавця 4 319,539 л дизельного палива за умовами Договору.
Постачальником, без будь-якого попереднього повідомлення покупця, 11.03.2022 в односторонньому порядку було змінено умови Договору та перераховано на особистий кабінет покупця 390 984 грн 63 коп., тобто одноособово змінено асортимент товару, замість дизельного палива покупець отримав на паливні картки назад свої грошові кошти на придбання Товару вже по новим завищеним цінам.
Висновок суду суперечить виставленому продавцем рахунку-фактури №6894 від 16.12.2021 де крім вартості Товару, була зазначена його кількість – 15 000 л палива дизельного, ДП-3-Євро5-В0 за ціною 27 грн 13 коп. за літр та умовам викладених у п.4.2.2 Договору де вказано, що оплата Товарів (Послуг) здійснюється Покупцем на підставі виписаних Постачальником рахунків, де вказується конкретний асортимент, кількість та ціна Товарів (Послуг), вказаних в рахунку і є підтвердженням згоди Покупця на отримання відповідної кількості та асортименту Товарів (Послуг) за вказаною ціною.
У видаткових накладних, покупець тільки підтверджує кількість отриманого Товару (дизельного палива) і ця кількість не відповідає кількості товару проплаченому ним платіжним дорученням №535 від 17.12.2021, яким є 15 000 л палива дизельного ДП-3-Євро5-ВО за ціною   27 грн 13 коп.
Також рішення суду ґрунтується в основному на умовах розділу 4 Договору, а саме п. 4.1.1. Договору, однак в цьому Договорі є інші пункти та розділи, які мають таку ж юридичну силу як і п.4.1.1 Договору, зокрема в п.4.2.2 Договору в якому зазначено, що оплата Товарів (Послуг) здійснюється Покупцем на підставі виписаних Постачальником рахунків, де вказується конкретний асортимент, кількість та ціна Товарів (Послуг), вказаних в рахунку і є підтвердженням згоди Покупця на отримання відповідної кількості та асортименту Товарів (Послуг) за вказаною ціною.
Таким чином п.4.2.2 Договору визначені істотні умови Договору, якими є конкретний асортимент, кількість та ціна Товарів, які зазначаються у виписаному рахунку Постачальника.
Так в рахунку-фактурі Постачальника №6894 від 16.12.2021 чітко визначена вартість Товару - 406 950 грн, була зазначена його кількість - 15000 л палива дизельного ДП-3-Євро5- В0 за ціною 27 грн 13 коп. за літр і саме на отримання такої кількості Товару, в такому асортименті і за такою ціною давав свою згоду Покупець, оплачуючи Товар платіжним дорученням №535 від 17.12.2021.
Посилаючись на податкову накладну №18266, від 17.12.2021 позивач хотів лише довести, що обставини відображені в ній повністю відповідають обставинам, зазначеним в рахунку-фактурі Постачальника №6894 від 16.12.2021 де визначена вартість Товару - 406 950 грн, його кількість – 15 000 л палива дизельного ДП-3- Євро5- В0 та ціна 27 грн 13 коп. за літр.
За наведеного позивач не згідний з ухваленим рішенням суду першої інстанції, так як вважає, що воно ухвалене із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" у відзиві, не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає, що останні не спростовують висновків місцевого господарського суду, що викладені в оскаржуваному рішенні, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
За умовами Договору, поставка товару відбувалась з використанням паливних карток, які є технічним засобом отримання товару та підтверджують повноваження пред`явника на отримання товару, а також здійснює фіксацію транзакції. Покупець зобов`язаний в момент фактичного отримання товару на ТО відразу перевірити правильність проведення операції (асортимент та кількість переданих товарів (послуг), їх ціну, загальну вартість та номер паливної картки). У випадку відсутності претензій по конкретній транзакції, така транзакція вважається схваленою покупцем, подальші претензії по ній не приймаються. В подальшому, за результатом отримання товару протягом звітного періоду (за результатом здійснених транзакцій протягом календарного місяця), покупцю надаються первинні бухгалтерські документи (видаткові накладні та акти приймання-передачі). Покупець зобов`язаний протягом 5 днів підписати та повернути підписані документи Постачальнику, або надати свої заперечення. 
Зауважує, що протягом дії Договору, постачальник не отримував від покупця ні претензій щодо здійснених транзакцій (невідповідність номенклатури, невідповідність ціни, невідповідність кількості чи інше, ні зауважень до первинних бухгалтерських документів - всі видаткові та акти приймання-передачі підписані (погоджені) двома сторонами.
На виконання умов Договору (в частині здійснення попередньої оплати), 17.12.2021 позивачем здійснено оплату в розмірі 406 9500 грн та протягом грудня 2021 - квітня 2022 позивач повністю отримав товар, на суму здійсненої 17.12.2021 попередньої оплати.
Видаткові накладні та акти приймання-передачі схвалені покупцем, а відповідно покупець підтвердив факт отримання відповідної кількості пального по відповідній ціні визначеній у видаткових накладних та актах приймання-передачі. Також, підписанням первинної бухгалтерської документації, позивач підтвердив отримання товару на суму здійсненої попередньої оплати.
Жодного порушення принципу диспозитивності судом першої інстанції не допущено.
ПП "Агросервіс" в апеляційній скарзі зазначає, що акти приймання-передачі Товарів до Договору є недопустимими доказами, оскільки на таких актах відсутня дата їх складання та міститься факсимільний підпис ПП "Агросервіс", однак таке твердження спростовується п. 3.4. Договору.
Окрім того, видаткова накладна та акт приймання-передачі містять однакові дані (щодо змісту господарської операції). Вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивачем не заявлялось клопотань (заяв) про визнання актів приймання-передачі недопустимими доказами. Продовжує, що підпис актів приймання-передачі шляхом застосування факсимільного відтворення підпису здійснено саме Позивачем. 
На думку відповідача, зазначеним вище повністю заперечується твердження Позивача про недопустимість актів приймання-передачі та підтверджується факт їх схвалення Позивачем.
Передача Постачальником Покупцю паливних карток не підтверджувала факту передачі Товару (пального), а підтверджувала лише факт передачі паливних карток, як засобу за допомогою якого ведеться облік операцій з фактичної передачі Товару на ТО (АЗС).
Досліджуючи доводи сторін, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що у своїй сукупності з іншими доказами, податкові накладні підтверджують узгоджену одиницю обліку - гривневу.
З огляду на викладене, вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно було досліджено наявні в матеріалах справи докази, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. В свою чергу доводи скаржника, наведені у апеляційній скарзі є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 23.01.2023 у справі № 903/866/22 - без змін.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 24.04.2023 представник скаржника підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, не надано належної оцінки обставинам справи та умовам договору, укладеного між сторонами. З огляду на вказане, вважає, що а рішення Господарського суду Волинської області від 23.01.2023 у справі № 903/866/22 слід скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Представник відповідача в судовому засіданні заявив, що з доводами скаржника не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 01.12.2020 між ПП "Агросервіс" (Покупець) та ТОВ "Вест Кард" (Постачальник) укладено Договір поставки нафтопродуктів  партіями з використанням паливних карток № 040420-01/12/2020-ПГ016 (далі - Договір; а. с. 7-14).
Відповідно до п. 1.1. Договору точка обслуговування (надалі - ТО) - місце передачі Товарів (надання Послуг) Покупцю, зі спеціально встановленим Обладнанням (автозаправна станція/комплекс, мийка, шиномонтаж, стоянка автомобілів, площадка, частина території АЗК, кафе, тощо).
Згідно п. 1.2 Договору, паливна картка - технічний засіб отримання Покупцем (довіреною особою) у власність згідно умов даного Договору Товарів, отримання Послуг. Паливна картка не є платіжним засобом. Наявність паливної картки дозволяє її пред`явнику фактично отримати Товар (Послуги) на ТО. Паливний картці присвоюється ідентифікаційний номер та код доступу (PIN-код).
Товар - нафтопродукти в асортименті, скраплений газ, а також супутні товари, поставка яких здійснюється з використанням паливних карток (п. 1.16. Договору).
Згідно п. 1.18. Договору, авторизація паливної картки - надання сервером підтвердження можливості проведення ініційованої Покупцем (довіреною особою Покупця) операції з фактичної передачі Товару (надання Послуг).
Послуги - сервісні послуги (авто мийки, шиномонтажу, стоянки автомобілів, та інші послуги, перелік яких обумовлюється додатково) відповідно до запрограмованого асортименту послуг на паливній картці. Надання Послуг Покупцю здійснюється відповідно до цін на Послуги, встановлені на ТО на момент здійснення Транзакції. В ціну Послуг включається податок на додану вартість та інші обов`язкові платежі згідно чинного законодавства. До відносин між Постачальником і Покупцем щодо надання Послуг застосовуватимуться норми Глави 63 Цивільного кодексу України ("Послуги. Загальні положення"), з урахуванням особливостей, передбачених даним Договором. Послуги вважаються наданими Покупцю з моменту фактичного надання Послуг на ТО, що підтверджується чеком з POS-терміналу та/або чеком РРО, що видається Покупцю (п. 1.19. Договору).
За умовами п. 1.22. Договору одиниця обліку - це найменша неділима одиниця вимірювання ресурсів рахунків, використовується у всіх схемах роботи і може буди як грошовою (виражена у грошовій одиниці), так і товарною (виражена в певній кількості Товару (послуг)).
При використанні Грошової одиниці обліку - Ціна Товарів (Послуг), визначається відповідно до цін, встановлених на ТО на момент здійснення Транзакції.
При використанні Товарної одиниці обліку - Ціна Товарів (Послуг), визначається Сторонами в день виписки рахунку, передача Товару (надання Послуг) Покупцю здійснюється лише за наявності попередньо оплаченої кількості Товару (Послуг).
Відповідно до п. 2.1. Договору Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупця (поставляти) Товари, (надавати Послуги), а Покупець зобов`язується приймати у власність Товари (Послуги) та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним Договором. Під партією Товару сторони розуміють Товари в кількості та асортименті, передані Покупцю на умовах даного Договору.
Згідно п. 3.1. Договору, постачання товарів (надання Послуг) Покупцю здійснюється Постачальником (Користувачем ТО) цілодобово (за винятком технічних перерв) на ТО, шляхом використання встановленого на ТО Обладнання, при умові: пред`явлення паливної картки Покупцем (Довіреною особою), правильного введення PIN-коду паливної картки та її авторизації.
Передача Товарів (надання Послуг) Покупцю здійснюється лише за умови фактичної наявності Товарів (можливості надання Послуг) на ТО на момент проведення Транзакції.
Передача Покупцю нафтопродуктів (скрапленого газу) здійснюється шляхом заправки транспортних засобів Покупця (довіреної особи Покупця) в кількості та асортименті, обраних Покупцем (довіреною особою) самостійно, в межах Ліміту, встановленого на паливній картці та залишків ресурсів на індивідуальній картці, або особовому рахунку. 
Згідно п. 3.2. договору, підтвердженням фактичного отримання Покупцем Товарів (Послуг) на ТО в асортименті, кількості та ціні є Чек, що видається Покупцю.
Відповідно до п. 3.3. Договору, приймання-передача Товарів (Послуг) по кількості та асортименті здійснюється Покупцем (довіреною особою Покупця) на терміналі ТО в момент передачі Товарів (надання Послуг), згідно кількісних показників чека, після чого претензії по кількості та асортименті Товарів (Послуг) Постачальником не приймаються.
Згідно п. 3.4. Договору, за результатами транзакцій, що були здійснені протягом звітного періоду, постачальником складається та надається Покупцю зведена видаткова накладна та зведений акт приймання-передачі. Вищезазначені документи надаються Покупцю для підписання після 7 (сьомого) робочого числа місяця наступного за звітним. Покупець зобов`язується підписувати зведену видаткову накладну та зведений акт приймання-передачі протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх отримання. Якщо Покупець до закінчення зазначеного терміну не підпише і не надішле Постачальнику надіслану Постачальником зведену видаткову накладну та зведений акт приймання-передачі, або не надасть Постачальнику свої мотивовані (обґрунтовані) та документально підтверджені заперечення проти змісту зведеної видаткової накладної та зведеного акту приймання-передачі, або не надішле Постачальнику письмове повідомлення про не отримання зазначених документів від Постачальника, Сторони погоджуються вважати таку зведену видаткову накладну та зведений акт приймання-передачі, підписані лише Постачальником, повністю узгодженими обома Сторонами.
Згідно п. 4.1. Договору, розрахунки за товари (Послуги) здійснюються Покупцем в українській національній валюті –– гривні, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника.
Моментом виконання зобов`язань Покупця по оплаті Товарів (Послуг) вважається момент поступлення грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.
В силу п. 4.1.1. Договору, передача Товарів (надання Послуг) Покупцю по паливним карткам, які працюють з використанням Грошової одиниці обліку, здійснюється відповідно до цін, встановлених на ТО на момент здійснення Транзакції, якщо інший порядок формування ціни Товарів (Послуг) не передбачений в окремих Додатках (Додаткових угодах) до даного Договору. В ціну Товарів (Послуг) включається податок на додану вартість та інші обов`язкові платежі згідно чинного законодавства. Сторони погодили, що ціна Товарів (Послуг) є узгодженою, коли Покупець (Довірена особа Покупця) здійснили фактичну вибірку Товарів з ТО на умовах даного Договору та отримали документ, що визначений у п.3.2. Ціна Товарів (Послуг) відображається в Чеку та/або спеціальній відомості, та підтверджується видатковими накладними та/або актами приймання-передачі.
Згідно п. 4.2.1. Договору, Ціна Товарів (Послуг) визначається Сторонами в день виписки рахунку та підтверджується рахунком та/або видатковою накладною, якщо інший порядок формування ціни Товарів (Послуг) не передбачений в окремих Додатках (Додаткових угодах) до даного Договору. В ціну Товарів (Послуг) включено податок на додану вартість. Якщо протягом 1 (одного) календарного року з моменту здійснення оплати Покупець не вибере оплачені Товари (Послуги), то Постачальник має право поставити (надати) залишок Товарів (Послуг), за ціною Постачальника, визначеною в односторонньому порядку останнім.
Згідно п. 5.1.5. Договору, Покупець (Довірена особа Покупця) після здійснення вибірки Товарів (отримання Послуг) та отримання на ТО Чека повинен відразу перевірити правильність проведення операції (асортимент та кількість переданих Товарів (Послуг), їх ціну, загальну вартість та номер паливної картки).
Пунктом 5.1.11. Договору передбачено, що Покупець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання від Постачальника повернути останньому по одному примірнику підписаних уповноваженою особою та скріплених печаткою оригіналів видаткових накладних та актів приймання-передачі, або в той же строк надати мотивовані заперечення. Відповідальність за невчасне повернення видаткових накладних, актів приймання-передачі покладається на Покупця. У випадку застосування Сторонами електронного документообігу (згідно Розділу 15 даного Договору), дана умова не застосовується.
Згідно п. 5.1.12 Договору, покупець зобов`язаний щомісячно до 4 числа місяця наступного за звітним, звіряти дані щодо проведених операцій (здійснених Транзакцій) з даними Постачальника. У випадку виявлення Покупцем розбіжностей між операціями, вказаними у звіті і фактично проведеними (дані Покупця), то не пізніше 6 числа місяця наступного за звітним, Покупець повинен письмово проінформувати про це Постачальника. У протилежному випадку здійснені Транзакції за попередній звітний період, вважаються прийнятими і подальші претензії Покупця не приймаються.
Договір був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.
Згідно із підписаним між сторонами 01.12.2020 актом приймання-передачі №1 до Договору поставки партіями з використанням паливних карток №040420-01/12/2020-ПГ016, постачальник передав на умовах договору, а покупець, прийняв, паливні картки у кількості п`яти штук таких номерів: 7825990003689361; 7825990003689429; 7825990003689478; 7825990003689411; 825990003689460 (а. с. 15).
В подальшому, 16.12.2021 відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру №6894 на товар – "Паливо дизельне ДП-3-Євро-В0", в кількості 15 000 л, ціна за 1 л – 27 грн. 13 коп., загальна сума – 406 950 грн, в тому числі ПДВ - 67 825 грн (а. с. 21).
В свою чергу, 17.12.2021 позивачем здійснено оплату в розмірі 406 950 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №535 від 17.12.2021 з призначенням платежу "Оплата за паливо дизельне ДП-3-Євро-ВО зг. рах.№6894 від 12.12.2021р.В т.ч. НДС 20% - 67825 грн" (а. с. 22).
Після цього, в період з грудня 2021 по квітень 2022, позивач отримав товар (паливо дизельне), що підтверджується видатковими накладними та актами приймання-передачі (а. с. 23-28 ):
- видаткова накладна № 137914 від 31.12.2021 (кількість - 114,020 л) та акт приймання-передачі за період з 01 по 31 грудня 2021 року на загальну суму 3 093 грн 36 коп.;
- видаткова накладна № 6423 від 31.01.2022 (кількість - 237,780 л) та акт приймання-передачі за період з 01 по 31 січня 2022 на загальну суму 6 450 грн 98 коп.;
- видаткова накладна № 17173 від 28.02.2022 (кількість – 316,300 л) та акт приймання-передачі за період з 01 по 28 лютого 2022 на загальну суму 8 565 грн 01 коп.;
- видаткова накладна № 27669 від 16.03.2022 (кількість - 198,170 л) та акт приймання-передачі за період з 01 по 31 березня 2022 р. на загальну суму 5 305 грн 95 коп.;
- видаткова накладна № 37204 від 31.03.2022 (кількість – 7 999, 821 л) та акт приймання-передачі за період з 01 по 31 березня 2021 на загальну суму 312 382 грн 49 коп.;
- видаткова накладна № 49609 від 30.04.2022 (кількість – 2 098 л) та акт приймання-передачі за період з 01 по 30 квітня 2022 р. на загальну суму 78 561 грн 80 коп. (а. с. 66-77).
Позивач вказує, що відповідач без будь-якого попереднього повідомлення покупця 11.03.2022 в односторонньому порядку змінив  умови договору та перерахував на особистий  кабінет покупця 390 984 грн 63 коп., тобто змінив асортимент товару: замість дизельного палива позивач отримав на паливні картки власні грошові кошти на придбання товару вже по новим завищеним цінам.
З огляду на викладене позивач вважає, що він, як покупець недоотримав від продавця 4319,539 л. дизельного палива за умовами договору, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 1 статті 16 ЦК України установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст.526 ЦК України, яка кореспондується з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Укладений між сторонами договір за правовою природою є договором поставки.
Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 2 ст.712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні (ст. 669 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Як вбачається з матеріалів справи між сторонами був укладений Договір поставки нафтопродуктів  партіями з використанням паливних карток № 040420-01/12/2020-ПГ016 від 01.12.2020, за умовами якого відповідач зобов`язався передавати у власність позивача (поставляти) Товари, (надавати Послуги), а позивач зобов`язався  приймати у власність Товари (Послуги) та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним Договором.
Також, умовами Договору визначено дві одиниці обліку – грошова та товарна (п. 1.22., р. р. 4.1., 4.2. Договору).
Спір у цій справі виник через неоднозначність позиції сторін, яка саме грошова одиниця обліку підлягає використанню в спірних відносинах, оскільки позивач вважає, що він попередньо оплатив товар (15 000 л дизельного пального), які мав отримати у відповідності до р. 4.2. Договору, а відповідач протиправно здійснив перерахування залишку товару в товарній одиниці в грошову одиницю.
В свою чергу, позиція відповідача ґрунтується на тому, що сторони з самого початку використовували грошову одиницю обліку. Посилається на подальші відносини між сторонами, а саме поставку відповідачем позивачу бензину А-95 протягом травня-червня 2022. Окрім того вказує, що дизпаливо було передано позивачу без будь-яких зауважень з його сторони (зокрема, щодо кількості та ціни).       
Таким чином, для правильного вирішення спору необхідним є встановлення, яка одиниця обліку має застосуватися до спірної поставки дизпалива.
Зокрема, як убачається із п. 1.22 Договору у випадку використання грошової одиниці обліку, ціна Товару (Послуги) визначається відповідно до ціни, встановленої на точці обслуговування на момент здійснення відповідної транзакції.
В свою чергу, при використанні товарної одиниці обліку використовується ціна, яка була на день виписки рахунку, а передача Товару (Послуги) відбувається лише за наявності попередньо оплаченої кількості товару.
Відповідно до п. 4.1.1. Договору, передача Товарів (надання Послуг) Покупцю по паливним карткам, які працюють з використанням Грошової одиниці обліку, здійснюється відповідно до цін, встановлених на ТО на момент здійснення Транзакції, якщо інший порядок формування ціни Товарів (Послуг) не передбачений в окремих Додатках (Додаткових угодах) до даного Договору. В ціну Товарів (Послуг) включається податок на додану вартість та інші обов`язкові платежі згідно чинного законодавства. Сторони погодили, що ціна Товарів (Послуг) є узгодженою, коли Покупець (Довірена особа Покупця) здійснили фактичну вибірку Товарів з ТО на умовах даного Договору та отримали документ, що визначений у п.3.2. Ціна Товарів (Послуг) відображається в Чеку та/або спеціальній відомості, та підтверджується видатковими накладними та/або актами приймання-передачі.
Пунктом п. 4.2.1. Договору передбачено, що ціна Товарів (Послуг) визначається Сторонами в день виписки рахунку та підтверджується рахунком та/або видатковою накладною, якщо інший порядок формування ціни Товарів (Послуг) не передбачений в окремих Додатках (Додаткових угодах) до даного Договору. В ціну Товарів (Послуг) включено податок на додану вартість. Якщо протягом 1 (одного) календарного року з моменту здійснення оплати Покупець не вибере оплачені Товари (Послуги), то Постачальник має право поставити (надати) залишок Товарів (Послуг), за ціною Постачальника, визначеною в односторонньому порядку останнім.
Таким чином з аналізу вказаних пунктів Договору чітко вбачається різниця у застосуванні різних одиниць обліку, а головною відмінністю є те, що товарна одиниця застосовується за наявності попередньої оплати зі сторони покупця на підставі виставленого продавцем рахунку, в якому зазначається ціна та кількість товару.
Доводи представника відповідача, що за умовами п. 4.2.1. Договору обов`язковою умовою для застосування товарної одиниці обліку є видаткова накладна, суд відхиляє, з огляду на наявність в цьому пункті альтернативних сполучників "та/або", а в п. 1.22. Договору, який розташований в р. 1 "Терміни і поняття" не містить інших вимог для застосування товарної одиниці, окрім як попередня оплата на підставі виставленого продавцем рахунку.
Вище встановлено, що 16.12.2021 відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру №6894 на товар – "Паливо дизельне ДП-3-Євро-В0", в кількості 15 000 л, ціна за 1 л – 27 грн. 13 коп., загальна сума – 406 950 грн, в тому числі ПДВ - 67 825 грн
17.12.2021 позивачем здійснено оплату в розмірі 406 950 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №535 від 17.12.2021 з призначенням платежу "Оплата за паливо дизельне ДП-3-Євро-ВО зг. рах.№6894 від 12.12.2021р.В т.ч. НДС 20% - 67825 грн" (а. с. 22).
За такого, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що спірна поставка мала відбутися з використанням товарної одиниці обліку, яка вказана в рахунку - літрах.  
Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що метою укладання такого Договору для позивача була закупівля дизпалива за вигідною для себе ціною та подальше отримання товару партіями в узгодженій у рахунку-фактурі кількості, без очікування та ризиків збільшення вартості такого пального, за виключеннями, встановленими у Договорі (п. 4.2.1. невибрання попередньо оплаченої кількості товару протягом року). В той же час, відповідач отримав в користування грошові кошти за ще фактично непоставлений товар.  
Посилання відповідача на травневу поставу бензину А-95 не беруться судом до уваги, оскільки така обставина не входить в коло доказування при дослідженні спірної поставки дизельного палива.
Більше того, умовами Договору не передбачено можливості для сторін здійснювати перехід, як від грошової одиниці обліку до товарної одиниці обліку, так і в зворотному порядку. 
Окрім того, суд зауважує, що в судовому засіданні представник відповідача не вказав, який саме пункт Договору дає право постачальнику змінювати перехід між одиницями обліку товару.  
Також, суд вважає за можливе у виниклих правовідносинах за суттю спору застосувати принцип справедливості визначений на законодавчому рівні у межах ч. 1 ст. 2 ГПК України.
Як вказано у рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.
Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах."
Встановивши наявність порушеного права заявника, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення його до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.10.2018 у справі №5/530-03.
Враховуючи викладене, позивач на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури здійснив попередню оплату товару – дизельного палива, поставка якого мала відбуватися з використанням товарної одиниці обліку.
В свою чергу, відповідач передав у визначений умовами Договору спосіб товар у кількості 10 680,461 л, частину з якого в період грудень 2021 - лютий 2022 по узгодженій між сторонами (в рахунку-фактурі) ціні, а починаючи з березня 2022, відповідач змінив одиницю обліку, перерахувавши залишки товару (дизельного палива), які в товарній одиниці обліку рахувалися за позивачем, в грошову одиницю обліку - гривню, для подальшого використання, шляхом купівлі товару по іншій ціні, яка фактично є більшою, ніж попередньо домовлена (27 грн 13 коп.)
Внаслідок такий дій відповідача щодо зміни одиниці обліку товару, позивачем було недоотримано від відповідача товар (дизпаливо) у загальній кількості 4 319.539 л.
При цьому, відповідачем не заперечуються такий обсяг недопоставки товару, а його позиція ґрунтується лише на використанні сторонами грошової одиниці обліку товару.
З огляду на викладене, позов в частині зобов`язання відповідача здійснити видачу дизельного палива ДП-3-Євро5-В0 в кількості 4319,539 л. Приватному підприємству "Агросервіс" за оплаченою ціною відповідно до рахунка-фактури №6894 від 16.12.2021-27,13 за 1 л. дизельного палива та оплаченого платіжного доручення №535 від 17.12.2021 відповідно до акту приймання-передачі №1 від 01.12.2020 до договору №040420-01/12/2020-ПГ016 від 01.12.2020 з використанням паливних карток, є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Посилання відповідача на те, що в період березень-квітень 2022 позивач без зауважень отримував товар та підписував видаткові накладні, суд зауважує, що представник позивача вказав, що дизпаливо було необхідне позивачу для здійснення господарської діяльності. Суд також вказує, що підписання видаткових накладних та актів приймання-передачі не підтверджує погодження зі сторони позивача ціни товару та його кількості. Вказане додатково підтверджується і подальшим зверненням останнього до суду із позовом в цій справі.
Щодо позову в частині зобов`язання відповідача виконати в натурі умови Договору шляхом розблокування доступу ПП "Агросервіс" до можливості здійснення віддаленого доступу до окремо визначених параметрів (умов) використання паливних карток, користування якими здійснюється покупцем через ВЕБ-сайт постачальника (особистий кабінет), суд вказує таке.
Як зазначає позивач, відповідач в порушення умов розділу 7 Договору заблокував позивачу доступ до особистого кабінету, що було виявлено в серпні 2022.
Відповідно до п. 7.1. Договору покупцю надається можливість здійснення віддаленого доступу до окремо визначених параметрів (умов) використання паливних карток, користування якою здійснюється Покупцем через ВЕБ-сайт Постачальника (Особистий кабінет).
В силу п. 7.2. Договору користування Особистим кабінетом здійснюється після надання Покупцю доступу з використанням системи логінів та паролів. Первісний логін та пароль надаються Покупцю, в будь-який зручний спосіб, узгоджений сторонами. Покупець зобов`язаний змінити Первісний логін та пароль для доступу в Особистий кабінет, після першого виходу в Особистий кабінет.
За умовами п. 7.3. Договору Покупець має право отримати доступ до Особистого кабінету для кількох користувачів (Довірених осіб Покупця) з різними рівнями доступу (обмеженнями в перегляді та редагуванні даних). Кількість користувачів (Довірених осіб Покупця), рівні доступу визначаються Покупцем. Покупець зобов`язаний повідомити Постачальника в письмовій формі з зазначенням ПІП, номерів контактних телефонів мобільного зв`язку та рівня доступу користувачів (Довірених осіб Покупця).
Відповідно до п. 7.4. Договору покупець вправі здійснювати усі операції (параметри) по паливних картках, які доступні в Особистому кабінеті.
Покупець несе усю відповідальність за нерозголошення інформації щодо логінів та паролів для доступу в Особистий кабінет Покупця та за будь-які операції, що здійснені в особистому кабінеті Покупця будь-якими особами, які використали логін та пароль Покупця для отримання доступу до Особистого кабінету Покупця (п. 7.5. Договору).
З огляду на те, що особистий кабінет позивача є заблокованим, а відповідачем не підтверджено правомірність такого блокування, то позов і в цій частині підлягає задоволенню.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.
В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, підтверджується матеріалами справи.
В силу п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи (п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України).
Враховуючи вказане, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги Приватного підприємства "Агросервіс", скасування рішення Господарського суду Волинської області від 23.01.2023 у справі № 903/866/22 та ухвалення нового про задоволення позову.
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агросервіс" задовольнити.
2. Рішення Господарського суду Волинської області від 23.01.2023 у справі № 903/866/22 скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Позов задовольнити.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" (43023, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вулиця Єршова, будинок 1, код 43603592) виконати в натурі умови Договору №040420-01/12/2020-ПГ016 від 01.12.2020 поставки нафтопродуктів партіями з використанням паливних карток шляхом розблокування доступу Приватному підприємству "Агросервіс" (31100, Хмельницька обл., місто Старокостянтинів(пн), вулиця Івана Франка, будинок 49, код 21312318) до можливості здійснення віддаленого доступу до окремо визначених параметрів (умов) використання паливних карток, користування якими здійснюється покупцем через ВЕБ-сайт постачальника (особистий кабінет) та здійснити видачу дизельного палива ДП-3-Євро5-В0 в кількості 4319,539 л. Приватному підприємству "Агросервіс" (31100, Хмельницька обл., місто Старокостянтинів(пн), вулиця Івана Франка, будинок 49, код 21312318) за оплаченою ціною відповідно до рахунка-фактури №6894 від 16.12.2021 - 27 грн 13 коп. за 1 л. дизельного палива та оплаченого платіжного доручення №535 від 17.12.2021 відповідно до акту приймання-передачі №1 від 01.12.2020 до Договору №040420-01/12/2020-ПГ016 від 01.12.2020 з використанням паливних карток:
1.7825990003689361;
2.7825990003689429;
3.7825990003689478;
4.7825990003689411;
5.825990003689460.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" (43023, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вулиця Єршова, будинок 1, код 43603592) на користь Приватного підприємства "Агросервіс" (31100, Хмельницька обл., місто Старокостянтинів(пн), вулиця Івана Франка, будинок 49, код 21312318) - 2 481 грн судового збору за подання позовної заяви.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" (43023, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вулиця Єршова, будинок 1, код 43603592) на користь Приватного підприємства "Агросервіс" (31100, Хмельницька обл., місто Старокостянтинів(пн), вулиця Івана Франка, будинок 49, код 21312318) - 3 721 грн 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
4. Господарському суду Волинської області видати накази на виконання цієї постанови.
5. Справу № 903/866/22 надіслати Господарському суду Волинської області.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "27" квітня 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Петухов М.Г. 

Суддя                                                                                              Мельник О.В.

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.