ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 квітня 2023 року           справа №200/1475/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року (повне судове рішення складено 16 грудня 2022 року) у справі № 200/1475/22 (суддя в І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із позовом (далі – ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому просив суд: 
визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області №057350005293 від 17.01.2022 про відмову у призначенні пенсії; 
зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 10.01.2022 з урахуванням усього пільгового стажу за Списком №1 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , в тому числі підземні гірничі професії з 10.11.1999 по 10.01.2022, з врахуванням досягнення необхідного віку станом на 06.12.2021.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на момент звернення, а саме 06.12.2021 із заявою про призначення пенсії позивач досяг 50 річного віку та має відповідний підземний стаж роботи, що підтверджується трудовою книжкою та довідками. Проте відповідач відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з не підтвердженням трудового стажу за Списком №1 у період роботи з 10.11.1999 по 10.01.2022. Позивач зазначав, що видача довідки ДП «Добропіллявугілля-видобуток» про підтвердження трудового стажу за спірний період пов`язана з тим, що на даний час архіви зберігаються в ДП «Добропіллявугілля-видобуток». Вважав рішення відповідача протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою місцевого суду від 31 січня 2022 року залучено до участі у справі другого відповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ Донецькій області).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області №057350005293 від 17.01.2022 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10.01.2022, з урахуванням висновків суду про зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 , в тому числі підземних гірничих професій з 10.11.1999 по 10.01.2022.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги наголошує на правомірності рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) за відсутністю необхідного пільгового стажу. Крім того, зауважує, що оскаржуване рішення приймалось не ним, а відповідачем-1, якого у випадку скасування такого рішення слід зобов`язати повторно розглядати заяву позивача про призначення пенсії.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
У наданій до суду копії трудової книжки № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 містяться, зокрема, такі записи:
- запис № 8 від 10.11.1999 прийнятий учнем гірником підземним 1 розряду;
- запис № 9 від 24.12.1999 переведений гірником підземним 1 розряду з повним робочим днем у шахті;
- запис № 10 від 01.07.2000 переведений гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем у шахті;
- запис № 11 від 01.02.2001 переведений учнем гірничомонтажником підземним 3 розряду;
- запис № 12 від 06.09.2001 переведений гірничомонтажником підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті;
- запис №13 від 01.07.2005 переведений гірничомонтажником підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті;
- запис № 14 від 01.11.2011 ДП «Добропіллявугілля» реорганізовано через приєднання до орендаря ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на базі відокремленого підрозділу «шахта «Алмазна», згідно наказу Міністерства вугільної промисловості №50 від 07.02.2011 , наказ ТОВ № 41 від 24.10.2011; 
- запис № 15 від 02.07.2012 виробничо-структурний підрозділ «Шахта «Алмазна» об`єднана з ВСП «Шахта Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля»; 
- запис № 16 від 14.11.2014 підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 (розділ 1 підрозділ 1); 
- запис № 17 від 09.07.2018 – позивач звільнений ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» згідно пункту 5 статті 36 КЗпП України за переведенням до філії «Добропільське УМДФ ГШО»; 
- запис №18 від 10.07.2018 позивач прийнятий до філії «Добропільське управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» гірничомонтажником підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті;
- запис № 19 від 01.08.2019 переведений гірничомонтажником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті;
- запис № 20 від 25.01.2021 звільнений за переведенням до ВП «УМДР» ДП «Добропіллявугілля -видобуток» пункт 5 статті 36 КЗпП України; 
- запис 21 від 26.01.2021 прийнятий до ВП «Управління монтажно-демонтажних робіт» за переведенням із Філії «Добропільське УМД гірничомонтажного обладнання» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля», гірничомонтажником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті. 
Окрім того, позивачем надані довідки № 725 від 17.11.2021, № 540, № 541, № 542 від 29.12.2021, № 7 від 10.01.2022 на підтвердження пільгового стажу за спірний період, а також копії наказів від 26.02.2021 № 20, від 07.07.2021 № 87 про атестацію робочих місць.
10.01.2022 позивач звернувся через вебпортал із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 розділу ХІV-І Закону № 1058-IV.
17.01.2022 рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV за відсутністю необхідного пільгового стажу, а саме: не враховані довідки № 725 від 17.11.2021, № 541 та № 542 від 29.12.2021, № 7 від 10.01.2022, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують що ДП «Добропіллявугілля-видобуток» є правонаступником підприємств на яких працював позивач.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-ХІІ) та Закоом № 1058- IV.
Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За приписами статті 62 Закону 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Отже, основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка.
Відповідач-1, як підставу не врахування спірного періоду роботи, зазначає те, що довідки № 725 від 17.11.2021, № 541 та № 542 від 29.12.2021, № 7 від 10.01.2022, про підтвердження пільгового стажу видана ДП «Добропіллявугілля-видобуток», проте ДП «Добропіллявугілля-видобуток» є лише зберігачем архівних матеріалів «Шахти «Алмазна», а не правонаступником вказаного підприємства. Оскільки відомостей щодо наявності повноважень на підтвердження стажу роботи та видачу відповідних довідок не надходило, управління не має можливості врахувати вказані довідки, тому що це суперечить положенням пункту 20 Порядку № 637.
Як зазначалось, згідно пункту 1 Порядку № 637, стаж роботи встановлюється на підставі документів, виданих архівними установами.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи», архівний документ - документ незалежно від його виду, виду матеріального носія інформації, місця, часу створення і місця зберігання та форми власності на нього, що припинив виконувати функції, для яких був створений, але зберігається або підлягає зберіганню з огляду на значущість для особи, суспільства чи держави або цінність для власника також як об`єкт рухомого майна.
Архівна установа, архів, архівний підрозділ, архівний відділ - це відповідно установа чи структурний підрозділ, що забезпечує облік і зберігання архівних документів, використання відомостей, що в них містяться, та формування Національного архівного фонду і/або здійснює управління, науково-дослідну та інформаційну діяльність у сфері архівної справи і діловодства.
Відповідно до п.20 Порядку № 637 приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди     включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Як випливає зі змісту довідки вона містить необхідні данні та видана підприємством - зберігачем архівних матеріалів ВП «Шахти «Алмазна»» на підставі первинних документів, які знаходяться на зберіганні.
Щодо посилання відповідача, що відсутності відомостей щодо наявності повноважень цього підприємства на підтвердження стажу роботи та видачу відповідних довідок, суд зазначає, що чинне законодавство не встановлює вимог щодо надання таких відомостей та не визначає такої підстави для відмови в зарахуванні стажу до пільгового періоду роботи.
Також слід зауважити, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його первинних документах. Помилки в заповненні первинних документів не може бути підставою для виключення спірного періоду роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок їх ведення та заповнення з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 провадження №К/9901/1298/17.
Крім того, слід зазначити, що за положенням частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.
Згідно з пунктом 1.9 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через веб-портал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача веб-порталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.
За пунктом 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.
Згідно до пункту 4.3. Порядку, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Тобто, пенсійний орган мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.
Отже, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема, які передбачені Порядком №22-1 та Порядком № 637, які підтверджують стаж позивача.
Тому, місцевий суд дійшов правильного висновку, що ГУ ПФУ в Запорізькій області неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу, оскільки він підтверджений належним чином оформленими записами в трудовій книжці та наданими документами, як наслідок, рішення цього органу про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 підлягає скасуванню.
За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

В той же час, судом першої інстанції покладено зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, хоча оспорюване (й скасоване рішенням місцевого суду в цій справі) рішення про відмову у призначенні пенсії було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Апеляційний суд зауважує на тому, що будь-які дії зобов`язального характеру, як спосіб поновлення порушених прав, можуть бути застосовані судом виключно до того органу, дії, бездіяльність чи рішення якого визнані протиправними та (або) скасовані.
Виходячи з вищевикладеного, у даній справі дії зобов`язального характеру можуть бути застосовані виключно до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як органу, що допустив порушення під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії та прийняття відповідного рішення.
Приймаючи до уваги наведене, пред`явлення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позбавлено як фактичних, так і юридичних підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду – зміні.
Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Так, позивачем сплачено судовий збір за подання позову судовий збір в сумі 992,40 грн (а.с.1).
Місцевим судом відшкодовано позивачу по 496,20 грн з кожного з відповідачів.
За результатом апеляційного перегляду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено в частині визначення правильного відповідача, яким порушені права позивача та якому слід здійснити дії зобов`язального характеру - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, з саме з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь позивача підлягає стягненню 992,40 грн.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України,          

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 200/1475/22 – змінити.
В абзаці третьому слова і цифри «Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ЄДРПОУ 13486010)» замінити словами і цифрами «Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б,м. Запоріжжя, 69005, код ЄДРПОУ 20490012)».
Змінити розподіл судових витрат.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б,м. Запоріжжя, 69005, код ЄДРПОУ 20490012) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
У іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року у справі № 200/1475/22 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 18 квітня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          І.Д. Компанієць