Справа № 161/2428/23 	Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М. 	
Провадження № 22-ц/802/412/23  	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
21 квітня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Луцьку цивільну справу за заявою Комунального підприємства при Підгайцівській сільській раді Луцького району Волинської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги за апеляційною скаргою Комунального підприємства при Підгайцівській сільській раді Луцького району Волинської області на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2023 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
У лютому 2023 року КП при Підгайцівській сільській раді Луцького району Волинської області звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2023 року відмовлено КП при Підгайцівській сільській раді Луцького району Волинської області у видачі судового наказу.
Не погодившись із даною ухвалою суду, КП при Підгайцівській сільській раді Луцького району Волинської області подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що зі змісту інформаційної довідки, на яку послався суд та яку взяв до уваги, вбачається, що за відомостями підрозділу УМВС України у Волинській області зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 . Однак ця інформація є помилковою та такою, що не відповідає дійсності, зважаючи на подані докази від розпорядника такої інформації, які долучені до апеляційної скарги.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, згідно з вимогами статті 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви і доданих до неї документів вбачається, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо підтвердження місця реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за зазначеною в заяві адресою, тобто, заявнику слід уточнити та вказати дійсного/их боржника/ів, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам, а тому колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. 
Судом встановлено, що 14 лютого 2023 року КП при Підгайцівській сільській раді Луцького району Волинської області звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь заборгованості за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів у розмірі 4269,76 грн.
Вимоги заяви обґрунтовано тим, що комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , надаються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі укладеного договору про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів № 26-02 від 26 лютого 2016 року. Боржники свої зобов`язання не виконали, за надані послуги не розраховувались і станом на дату подачі заяви заборгували підприємству 4269,76 грн.
Заявник вказував, що відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07 лютого 2023 року №23875 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до положень статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
В порядку пункту 3 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
       Частинами 5, 6 даної статті встановлено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.
Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.
       У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.
       Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу обов`язково додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно до роз`яснень п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» у разі заявлення вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.
Згідно зі ст.ст. 1, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є власник (співвласник) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
23.02.2023 року на адресу суду першої інстанції надійшла інформаційна довідка, з якої вбачається, що за відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є інша адреса, а саме: АДРЕСА_1 .
Разом з цим, заявником не надано належних та переконливих доказів на підтвердження того, що боржники зареєстровані за адресою, яка ним вказана в заяві про видачу судового наказу, чи є власниками цього житла, а отже, чи були вони споживачами комунальних послуг за цією адресою, тому суд першої інстанції був позбавлений можливості встановити безспірність заявлених вимог, оскільки заявником не підтверджено право грошової вимоги до відповідачів, що згідно зі ст.165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.
Долучені апелянтом довідки про зареєстрованих у житловому будинку за адресами  АДРЕСА_2 та  АДРЕСА_1 та копії облікових карток об`єкта  погосподарського обліку за цими ж адресами колегією суддів не беруться до уваги та відхиляються з огляду на те, що вони не спростовують висновок суду про небезспірність вимог заявника, а зі змісту облікової картки видно, що власником будинку по  АДРЕСА_2 вказано  ОСОБА_5 . Тобто, додані до заяви та апеляційної скарги матеріали не містять належного доказу на підтвердження обґрунтованості пред`явлення до боржників вимог, як споживачів комунальних послуг за вказаною у заяві адресою. 
В даному випадку визначальним для правильного застосування норм процесуального права та можливості розгляду справи за правилами наказного провадження, яке законодавець відокремив від інших видів провадження у цивільних справах, і видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, є саме наявність підтвердження реєстрації місця проживання споживачів послуг за конкретною адресою нерухомого майна, за яким здійснюється виконання комунальних послуг на підставі укладеного між сторонами договору, а не фактичне існування договірних відносин, оскільки така обставина належить до предмета доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
       З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм процесуального права, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
       За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В :
Апеляційну скаргу Комунального підприємства при Підгайцівській сільській раді Луцького району Волинської області залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2023 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 21 квітня 2023 року.

Головуючий

Судді