УХВАЛА

04 травня 2023 року 
м. Київ

справа №320/5840/21
адміністративне провадження №К/990/29336/22, К/990/29414/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Губської  О.А., 
розглянувши клопотання Міністерства юстиції України про передачу справи №320/5840/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії на розгляд Великої Палати Верховного Суду,
УСТАНОВИВ:
1.  ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1, Мін`юст), Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі - відповідач-2, ЦМУ МЮ (м.Київ), Управління), Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України (далі - відповідач-3, ВККН, Комісія), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Державного підприємства «Національні інформаційні системи» (далі - третя особа, ДП «Національні інформаційні системи»), у якому просила:
1.1. визнати протиправним та скасувати наказ ЦМУ МЮ (м.Київ) від 19 березня 2021 року №312/6 «Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_1 ;
1.2. визнати протиправним та скасувати рішення ВККН від 5 квітня 2021 року №7, ухвалене за результатом розгляду подання ЦМУ МЮ (м.Київ) про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 ;
1.3. визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 16 квітня 2021 року №1394/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_1 »;
1.4. визнати протиправним та скасувати наказ ЦМУ МЮ (м.Київ) від 21 квітня 2021 року №452/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_1 ;
1.5. зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії, спрямовані на поновлення приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_1 у відомостях Єдиного реєстру нотаріусів, надати доступ до єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України для вчинення дій та виконання обов`язків, передбачених Законом України «Про нотаріат», в тому числі направити ДП «Національні інформаційні системи» повідомлення щодо відновлення доступу Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_1. до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України.
2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року, позов задоволено у повному обсязі.
3. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, відповідач-1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, з урахуванням уточненої касаційної скарги, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
4. Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження №К/990/29414/22 за вказаною касаційною скаргою.
5. 27 лютого 2023 року у Верховному Суд зареєстровано клопотання Міністерства юстиції України про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
6. Клопотання обґрунтовано тим, що справа № 320/5840/21 містить ряд правових проблем, вирішення яких необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. 
6.1. При цьому, відповідач-1 переконує, що наразі існує правова проблема, яка в результаті призводить до звільнення приватного нотаріуса від відповідальності за порушення законодавства у сфері нотаріальної діяльності. Водночас така безкарність породжує нові порушення, що не припустимо у демократичному суспільстві. Як наслідок, вказані           обставини є вагомою підставою для передачі даної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
6.2. Так, відповідач-1 уважає неоднозначною правову позицію Верховного Суду щодо остаточного трактування підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», зокрема, щодо можливості анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом чинного законодавства.
6.3. Також відповідач-1 уважає необхідним надання єдиної правової позиції Верховним Судом щодо застосування підпункту «з» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат» стосовно того, що свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством у разі набрання законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії.
7. Вирішуючи вказане клопотання, колегія суддів виходить з такого.
8. Відповідно до частини п`ятої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
9. Підстава для передачі касаційним судом справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, визначена частиною п`ятою статті 346 КАС, передбачає наявність у справі виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
10. Виключність правової проблеми має оцінюватися за кількісним та якісним критеріями. Кількісний ілюструє той факт, що вказана проблема наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються, як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі.
11. Порядок передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначений статтею 347 КАС України.
12. Відповідно до частин першої та четвертої статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій  - четвертій статті 346 КАС України, або з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 346 цього Кодексу.
13. Положеннями статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №  1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
14. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
15. Судом касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 КАС України є Верховний Суд, у складі якого за змістом статей 36, 37 Закон №  1402-VIII діє, зокрема, Касаційний адміністративний суд. Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права.
16. Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
17. Отже, до повноважень Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема, належить вирішення питань про правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, їх тлумачення при вирішенні юридичних спорів в адміністративних справах чи проблем щодо забезпечення захисту прав, свобод або інтересів. Реалізація таких повноважень пов`язана з наявністю правових проблем.
18. Враховуючі викладене, колегія суддів вважає, що наведене у клопотанні обґрунтування наявності виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, не створює підстави для передачі на розгляд Великій Палаті Верховного Суду справи №320/5840/21.
19. З урахуванням вищезазначеного, клопотання Міністерства юстиції України про передачу справи №320/5840/21 на розгляд до Великої Палати Верховного Суду задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 345, 346, 347, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про передачу справи №320/5840/21 на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак ,
О.А. Губська
Судді Верховного Суду