ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 594/122/23	Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А. 	
Провадження № 22-ц/817/484/23 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Дикун С. І., Хома М. В., 
розглянувши у письмову прорваджені цивільну справу № 594/122/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2023 року (ухвалене суддею Губіш О.А., повний текст якого складено 06 березня 2023 року) в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2023 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що з 09 червня 2017 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що протягом останнього року її стосунки з відповідачем фактично припинилися, зникло взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. Відповідач, проживаючи разом з позивачкою, дочкою та її рідними в одному житловому будинку, з нею не спілкується, ігноруючи її. У них не має спільних інтересів, в них абсолютно різні характери, вони перестали розуміти один одного, стали чужими людьми, і більше двох місяців поспіль не живуть як чоловік і жінка. Також не вбачає потреби у наданні строку на примирення, оскільки сімейні відносини зруйновано остаточно. Зазначає, що шлюб носить формальний характер, в зв`язку із чим подальше його збереження є неможливим та таким, що буде суперечити їх інтересам.
Виходячи із наведеного просила суд позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами.
Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2023 року позов задоволено.
Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , який зареєстрований 09 червня 2017 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 56.
Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_4 — адвокат Мужилівська Н.М. подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки позивачкою не додано жодних доказів, які б свідчили про факти, наведені в позовній заяві. Також, судом не було вжито заходів належного повідомлення відповідача про розгляд справи.
У зв`язку з викладеним просить Борщівського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2023 року скасувати
28 квітня 2023 на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника позивачки — адвоката Пробіжанської Н.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Відзив мотивовано тим, що після розірвання шлюбу — 06 березня 2023 року з відповідачем, між позивачкою ОСОБА_3 та ОСОБА_7 11 квітня 2023 року укладено та зареєстровано новий шлюб в Борщівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, Чортківського району, Тернопільської області.
У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 15 травня 2023 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 призначено до розгляду на 01 червня 2023 року о 11:30 год.
24 травня 2023 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника апелянта — адвоката Мужилівської Н.М. надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
31 травня 2023 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника апелянта — адвоката Мужилівської Н.М. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні, яке призначено Шевченківським районним судом м. Чернівці на 01 червня 2023 о 10:30 год.
01 червня 2023 року розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 відкладено на 08 червня 2023 року о 14:30 год.
07 червня 2023 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника апелянта — адвоката Мужилівської Н.М. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні, яке призначено Шевченківським районним судом м.Чернівці на 08 червня 2023 о 10:30 год.
З огляду на те, що представник апелянта не надав доказів щодо його зайнятості в іншому судовому процесі на 08 червня 2023 о 14:30 год., колегія суддів вважає неповажними причинами, які зазначені в клопотанні, а тому приходить до висновку за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Більше того, представника апелянта — адвокат Мужилівська Н.М. мала право на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак таким не скористалася.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який був зареєстрований 09 червня 2017 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 56, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
У даному шлюбі у сторін народилася дочка – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Згідно свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 11 квітня 2023, виданого Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 37 вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 11 квітня 2023 року.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до частини шостої статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.
Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).
Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.
Відповідно до частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що йдеться у статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» у ч.1 підпункту «с» - «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб – це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Таким чином, примушування до перебування у шлюбі одного з подружжя, який проти цього заперечує, буде порушувати його законні права та інтереси і суперечити вимогам закону.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановивши, що позивачка немає наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_8 про розірвання шлюбу.
Апеляційний суд зазначає, що позивачка категорично настоює на розлученні, про що вказує у позові, заяві про розгляд справи без її участі, відзиві на апеляційну скаргу, що в свою чергу свідчить про стійке бажання розлучитися і не мати сімейних (шлюбних) стосунків із відповідачем.
Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відмова в його розірванні буде примушуванням до перебування у шлюбі, що є неприпустимим.
За таких обставин висновок суду про наявність підстав для розірвання шлюбу є правильним, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки.
Більше того, апеляційний суд враховує, що позивачка 11 квітня 2023 року зареєструвала новий шлюб із ОСОБА_7 .
Доводи апелянта про те, що судом не було вжито заходів належного повідомлення відповідача про розгляд справи, колегія суддів відхиляє, оскільки 09 лютого 2023 року ОСОБА_4 було сповіщено про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про врученням поштового відправлення трек-номер 4870202727343 (а.с.17). При цьому вказане поштове відправлення направлено судом за адресою відповідача за якою він зареєстрований.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.
У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Задовольняючи позов, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2023 року — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складення повного тексту постанови — 12 червня 2023 року.

Головуючий 
Судді