ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2023 року 
м. Київ
справа №520/9215/18
адміністративне провадження № К/9901/18414/19  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у складі колегії суддів: Кононенко З.О. (головуючий), суддів: Мельнікової Л.В., Калиновського В.А. у справі за його позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - ГУ ДСНС України у Київській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:
- визнати дії ГУ ДСНС України у Київській області виражені у відмові здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 заробітної плати (грошового забезпечення) з 20 листопада 1986 року по            12 жовтня 1987 року за участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно нормативних документів по оплаті праці у зоні відчуження (ЧАЕС) - неправомірними;
- зобов`язати ГУ ДСНС України у Київській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недонарахованої заробітної плати (грошового забезпечення) з 20 листопада 1986 року по 12 жовтня 1987 року за участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно нормативних документів по оплаті праці у зоні відчуження (ЧАЕС), а саме: на підставі заяви, архівних матеріалів (довідка ГУ ДСНС України у Київській області від 27 червня 2018 року), видати наказ про перерахунок, зробити перерахунок моєї заробітної плати (грошового утримання) за всі місяці моєї роботи в зоні ЧАЕС, згідно розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №1031"Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС", інших нормативних актів про оплату праці в зоні відчуження, наказів МВС СРСР від 26 травня та 30 червня 1986 року №0149 та №0189, вказівки УПО МВС УРСР від 31 березня 1987 року № 3/7/382 "О компенсации работникам сводного отряда противопожарной службы за постоянное пребывание в г. Чернобыль в резерве в состоянии боевой готовности", на підставі постанови КМУ від                       23 листопада 2011 року №1210 пункту 7, листа Міністерства праці України, Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і Міністерства фінансів України від 29 жовтня 1992 року №09-3751 (далі - Лист №09-3751), у порядку передбаченому роз`ясненням Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року №03-3/1652-018-2 розділ 2;
- внести дані перерахунку до особової картки, надати довідку встановленого зразка для пред`явлення до органів пенсійного фонду України, та лист до Пенсійного фонду України про визнання раніше виданих довідок недійсними;
- стягнути з ГУ ДСНС України у Київській області за спричинену моральну шкоду (знущання над інвалідом) суму в розмірі 118000 грн (сто вісімнадцять тисяч гривень), яка дорівнює одна тисяча гривень за кожен місяць з 1 січня 2009 року (лист від 25 грудня 2008 року) по 31 жовтня 2018 року тобто за 118 місяців.
2. Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 16 січня 2019 року позов частково задовольнив.
Визнав неправомірними дії ГУ ДСНС України у Київській області виражені у відмові здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 заробітної плати (грошового забезпечення) з 20 листопада 1986 року по 12 жовтня 1987 року за участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно нормативних документів по оплаті праці у зоні відчуження (ЧАЕС).
Зобов`язав ГУ ДСНС України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку заробітної плати (грошового забезпечення) за участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, внесення даних перерахунку до особової картки ОСОБА_1 , надання довідки встановленого зразка для пред`явлення до органів Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду та нормативних документів по оплаті праці у зоні відчуження за весь час роботи ОСОБА_1 у зоні ЧАЕС, а саме: на підставі заяви ОСОБА_1 , архівних матеріалів (довідка ГУ ДСНС України у Київській області від 27 червня 2018 року), розпорядження Ради Міністрів СРСР "Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС" від 23 травня 1986 року №1031рс, наказів МВС СРСР від               26 травня, 30 червня 1986 року №0149, №0189, вказівок УПО МВС УРСР від 31 березня 1987 року №3/7/382, постанови КМУ від 23 листопада 2011 року №1210, Листа № 09-3751, у порядку передбаченому роз`ясненням Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня         2001 року №03-3/1652-018-2.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
3. Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 21 травня 2019 року, скасував рішення суду першої інстанції та закрив провадження у справі у зв`язку з наявністю в матеріалах справи постанови, яка набрала законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
4. Судами попередніх інстанцій встановлено:
4.1 ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи.
4.2 У період з 1986 року по 1987 рік він проходив службу в органах внутрішніх справ МНС України та на час звільнення перебував на посаді старшого пожежного ВПЧ-2 Управління пожежної охорони Київської області при Управлінні внутрішніх справ Київського облвиконкому по охороні Чорнобильської атомної електростанції.
4.3 Згідно з довідки від 11 березня 2011 року №244, виданою ГУ МНС України в Київській області, ОСОБА_1 знаходився в зоні ЧАЕС: листопад 1986 року 20.11.86-23.11.86 -Чорнобиль (4 дня), 24.11.86-30.11.1986 - ЧАЕС (7 днів); грудень 1986 року 01.12.86-05.12.1986 - ЧАЕС (5 днів), 20.12.86-27.12.86 - Чорнобиль (8 днів), 28.12.86-31.12.86-ЧАЕС (4 дня).
4.4 У червні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив суд на підставі його заяви, архівних матеріалів (довідка ГТУ МНС України у Київській області від 17 квітня             2013 року), видати наказ про перерахунок, зробити перерахунок його заробітної плати (грошового утримання) за всі місяці роботи в зоні ЧАЕС, згідно розпорядження Ради Міністрів СРСР "Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС" від 23 травня 1986 року №1031рс, інших нормативних актів про оплату праці в зоні відчуження, наказів МВС СРСР від             26 травня, 30 червня 1986 року №0149 та №0189, вказівки УПО МВС УРСР від 31 березня 1987 року №3/7/382 "О компенсации работникам сводного огряда противопожарной службьі за постоянное пребьівание в г. Чернобыль в резерве в состоянии боевой готовности", яка видана "В соответствии с указанием МВД СССР от 21 жовтня 1986 року №1/5725 и письмом Госкомтруда СССР от 2 жовтня 1986 року №3310-БГ" на підставі постанови КМУ від 23 листопада 2011 року №1210 пункт 7, листа №09-3751, у порядку передбаченому роз`ясненням Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року №03-3/1652-018-2 розділ 2 та провести індексацію станом на 1 липня 2018 року, провести виплату за винятком сплаченої суми у 1986 - 1987 роки, надати довідку встановленого зразка для пред`явлення до органів пенсійного фонду України, (довідки надати окремо за 1986 рік та за 1987 рік за календарні місяці) та лист до Пенсійного фонду України про визнання раніше виданих довідок недійсними.
4.5 16 липня 2018 року ГУ МНС України в Київській області направлено позивачу лист №66/5/7325-М-85, у якому ОСОБА_1 повідомлено про те, що на зазначені у листі питання йому надались обґрунтовані відповіді на раніше подані заяви.
4.6 Не погодившись із такими діями ГУ ДСНС України у Київській області ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
4.7 Також судами встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , вже звертався до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ГУ МНС України в Київській області, у якому просив суд (з урахуванням уточнень): визнати дії відповідача протиправними, зобов`язати ГУ МНС України в Київській області видати довідку з перерахунком заробітної плати (зробленої на основі судово-економічної експертизи) за всі місяці роботи в зоні ЧАЕС для представлення до органів ПФУ, зобов`язати ГУ МНС України в Київській області виплатити відшкодування моральної шкоди у розмірі 5-кратного розміру суми, а саме - 282714,00грн. та компенсувати витрати за проведення експертизи у сумі - 3283,00грн.
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 20 червня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року скасовано постанову Московського районного суду м. Харкова від 20 червня 2012 року та прийнято нову, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 березня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року - без змін.
У 2017 році позивач, ОСОБА_1 , ще раз звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, з тими самими позовними вимогами.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року по справі №820/4094/17 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року по справі №820/4094/17, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада          2017 року змінено з підстав та мотивів відмови у задоволенні позову.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року та залишити в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2019 року.
6. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу. Уважає, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, тому у задоволенні касаційної скарги необхідно відмовити. 
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
7. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої-другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції до                 8 лютого 2020 року), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
8. Норми матеріального права під час перевірки судом касаційної інстанції правильності їх застосування судами попередніх інстанцій застосовуються у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин. Норми процесуального права під час касаційного перегляду судом касаційної інстанції застосовуються у редакції КАС України станом до 8 лютого 2020 року. 
9. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Суд дійшов таких висновків.
10. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
11. Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
12. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
13. Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
14. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
15. Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
16. Визначаючи підстави позову як елемент його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
17. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
18. Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №11-257заі18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
19. Закриваючи провадження у справі суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі є аналогічними тим, які заявлені у справах №№2027/2а-12005/12, 820/4094/17, відповідно. 
Так, Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 6 листопада 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Постанову Московського районного суду м. Харкова від 20 червня 2012 року по справі №2027/2а-12005/12 скасував, прийняв нову, якою відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 27 березня 2014 року залишив без змін постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ МНС України в Київській області про примушення до видачі довідки.
У 2017 році ОСОБА_1 ще раз звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДСНС України у Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, з тими самими позовними вимогами.
Харківський окружний адміністративний суд постановою від 30 листопада 2017 року по справі №820/4094/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ДСНС України у Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовив.
Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 13 березня 2018 року по справі №820/4094/17 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 листопада              2017 року змінив з підстав та мотивів відмови у задоволенні позову.
20. Предметом спору у справах №2027/2а-12005/12, 820/4094/17 був перерахунок заробітної плати, за час перебування позивача на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 20 по          30 листопада 1986 року, з 1 по 5 грудня 1986 року, з 20 по 31 грудня 1986 року, з 1 січня по 4 січня     1987 року.
21. Підставою звернення позивача до суду як у цій справі та і у справах №№2027/2а-12005/12, 820/4094/17 слугувало те, що відповідач відмовляється нарахувати та виплатити йому заробітну плату з урахуванням нормативно-правових актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС за зазначений вище період.
22. За наведених обставин, колегія суддів погоджується з судом апеляційної інстанцій, що такий спір був предметом розгляду в адміністративних справах №2027/2а-12005/12, 820/4094/17, рішення у яких набрало законної сили. 
23. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 139, 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              А.А. Єзеров                                                                                                                                  С.М. Чиркін