ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 673/1192/21
Провадження № 22-ц/4820/628/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Заворотна А.В., 
з участю сторін та їх представників,
               
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, орган опіки та піклування виконавчий комітет Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення порядку участі у її вихованні, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області в складі судді Ягодіної Т.В. від 26 грудня 2022 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до ОСОБА_2 , вказувала, що вони з відповідачем проживали спільно без реєстрації шлюбу в період з 2012 року по 2016 рік. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка ОСОБА_4 . З 2016 року фактичні шлюбні відносини між ними припинилися, після чого вона з дочкою переїхали проживати у с. Коричинці Деражнянського району, а син ОСОБА_3 за спільною домовленістю залишився проживати із відповідачем у с. Радівці та на вихідні приїздив до неї, оскільки їй важко було впоратися з двома маленькими дітьми. 
06.05.2019 року після її відмови відповідачу проживати разом, він приїхав у с. Коричинці, де вона проживала з дітьми, і в порушення попередніх домовленостей силоміць забрав сина. З того часу відповідач усіляко перешкоджає її спілкуванню з сином. Висновком Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області органу опіки та піклування від 13.12.2019 року «Про визначення способу участі матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вихованні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає з батьком» встановлено графік її зустрічей з сином: за попередньою домовленістю з батьком – з 10 год п`ятниці по 12 год. неділі щотижня за місцем фактичного проживання матері, за адресою АДРЕСА_1 , без обмеження місця прогулянок та відпочинку. Починаючи з травня 2019 року відповідач в різний спосіб чинить перешкоди у вихованні сина ОСОБА_6 та не виконує рішення органу опіки та піклування від 13.12.2019 року, яким визначено способи участі позивача у вихованні дитини. 
Позивачка висловлює бажання виконувати свій материнський обов`язок в повній мірі, виховувати свого сина, спілкуватися з ним, створювати умови для розвитку, проявляти любов, бажає брати дитину до себе додому, де зростають її рідні сестри та брат. ОСОБА_2 позбавляє їхнього сина ОСОБА_3 спілкування не лише з нею, а й з його рідною сестрою, неповнорідними сестрою та братом. На цей час вона одружена, умови її проживання задовільні, що дозволяє сина брати у дні та години, передбачені графіком.
З цих підстав позивачка просила зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити порядок участі у його вихованні: щоденно у перервах між шкільними заняттями, без відриву від навчання та з 14 до 16 год.; кожні шкільні канікули не менше половини їх тривалості для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; у святкові дні та день народження сина з 14 год. до 18 год.; забирати сина з місця його проживання АДРЕСА_2 кожну першу та другу в місяці п`ятницю та суботу з 14 год. п`ятниці до 18 год. суботи до місця фактичного проживання у АДРЕСА_1 без обмеження місця прогулянок та з можливістю поїздки до родичів.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2022 року позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Визначено ОСОБА_1 такі способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 :
- кожну другу та четверту суботу місяця з 10 год. до 17 год. за місцем фактичного проживання дитини або у громадських місцях, закладах дозвілля або відпочинку без присутності батька ОСОБА_2 ;
- у святкові дні та день народження дитини з 14 години до 17 години за місцем фактичного проживання дитини або у громадських місцях, закладах дозвілля або відпочинку без присутності батька ОСОБА_2 .
Побачення та спілкування ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_6 мають відбуватися з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини, режиму дня та виховного процесу у навчальному закладі, часу навчальних занять і позашкільної освіти дитини.
В решті позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. з кожного.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною скасувати та відмовити у задоволенні цієї вимоги. Рішення суду в частині визначення способів участі у вихованні дитини частково змінити, забезпечивши спілкування сина з матір`ю лише в присутності батька  ОСОБА_2 . На його думку, суд не дав належної оцінки його доводам та доказам, і дійшов помилкового висновку про вчинення ним перешкод позивачці у спілкуванні з сином. Єдиною підставою, за якою суд дійшов висновку про наявність перешкод з його боку у спілкуванні дитини з матір`ю, є рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 03.07.2020 року. Проте суд не врахував інтереси самої дитини, її небажання спілкуватися з матір`ю, а він не зобов`язаний сприяти матері в реалізації її прав та обов`язків щодо дитини. Судом не враховано неналежне виконання позивачем своїх обов`язків щодо утримання дитини, жодного разу за три роки вона не сплатила аліменти на утримання сина, що підтверджується довідкою ДВС про заборгованість її по аліментах. Як встановлено зі слів малолітнього сина ОСОБА_3 , у дитини вкрай негативне відношення до матері, пов`язане з постійними образами, обманом, негативними діями з її боку. Суд не взяв до уваги висновок фахівця-психолога ОСОБА_7 від 25.11.2021 року про психоемоційний стан дитини, її небажання бачитися з біологічною матір`ю. Вважає висновок суду помилковим, що суперечить висновку психолога, поясненням дитини в суді в присутності представника органу опіки. Суд не взяв до уваги висновок органу опіки та піклування Вовковинецької селищної ради №288 від 21.12.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 слід звернутися до психолога за отриманням консультацій щодо встановлення контакту з дитиною та відновлення з ним спілкування. Зустрічі матері та дитини проводити зі згоди та в присутності батька. Апелянт не заперечує побачення дитини з матір`ю за визначеним судом графіком, однак їх проведення слід проводити з його обов`язковою участю, тому що дитина боїться маму, наодинці з нею буде в стресовому стані, а поряд з ним буде почувати себе захищеною та в безпеці. 
У відзиві ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити як безпідставну. Враховуючи, що між нею та відповідачем склалися неприязні відносини, дитина у присутності батька не зможе бути відвертою з нею та щирою у своїх почуттях до неї, що позбавить її можливості налагодити нормальні зв`язки з дитиною. Присутність батька сприятиме виникненню нових конфліктних ситуацій і суперечок.
В засіданні апеляційного суду апелянт та його представниця підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.
Позивачка та її представниця просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Батьком обох дітей є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей та рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27.01.2021 року, яке набрало чинності 01.03.2021 року.
Після припинення фактичних відносин сторін син ОСОБА_3 залишився проживати із батьком ОСОБА_2 , а дочка ОСОБА_4 - із матір`ю ОСОБА_9 .
Судовим наказом Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.05.2019 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стягуються аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Згідно висновку Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування від 13.12.2019 року, зважаючи на наявність перешкод у зустрічах та спілкуванні з дитиною, ОСОБА_9 визначено наступний графік зустрічей та спілкування з дитиною – за попередньою домовленістю з батьком з 16 год. п`ятниці по 12 год. неділі щотижня за місцем фактичного проживання матері за адресою АДРЕСА_1 без обмеження місця прогулянок та відпочинку.
Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 03.07.2020 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з його батьком ОСОБА_2 . В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 з матір`ю залишено без задоволення.
26.03.2021 року позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 , після чого змінила прізвище із « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».
ОСОБА_1 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входять чоловік ОСОБА_10 та діти ОСОБА_8 , 2016 р.н., ОСОБА_13 , 2019 р.н. та ОСОБА_14 , 2021 р.н.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 17.09.2021 року, затвердженого начальником служби у справах дітей Вовковинецької селищної ради від 17.09.2021 року за вказаною адресою створені належні умови для проживання дітей.
ОСОБА_2 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 , до складу його сім`ї входять син ОСОБА_6 та батьки ОСОБА_15 і ОСОБА_16 .
Малолітній ОСОБА_6 є учнем Радовецького НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів – заклад дошкільної освіти (ясла-садок)».
Між батьками існує спір щодо способів участі матері у вихованні сина. 
Згідно висновку виконкому Вовковинецької селищної ради Хмельницької області як органу опіки та піклування від 20.07.2022 року №215 ОСОБА_1 рекомендовано встановити контакт та відновити спілкування з її малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зустрічі проводити за попередньою домовленістю з батьком та за згодою дитини.
За висновком виконкому Вовковинецької селищної ради Хмельницької області як органу опіки та піклування від 21.12.2022 року № 288 ОСОБА_1 слід звернутися до психолога за отриманням консультацій щодо встановлення контакту з дитиною та відновлення з ним спілкування. Зустрічі матері і дитини проводити зі згоди останнього та у присутності батька. У випадку встановлення контакту з дитиною – встановити графік побачень у кожну першу та третю п`ятницю з 16 год. до 16 год. суботи; в день побачень мати зобов`язана особисто забрати дитину з місця проживання та передати після побачення.
Наведене підтверджується матеріалами справи.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, та з урахуванням малолітнього віку дитини, її потреби у спілкуванні з матір`ю, режиму дня та режимних процесів у шкільному навчальному закладі, необхідності стабільності, психоемоційного благополуччя  визначив способи участі матері у вихованні дитини та спілкуванні з нею.
Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду щодо перешкоджання позивачці у спілкуванні з сином є безпідставними. 
Так, згідно з статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.  
Згідно ст.153 СК України  мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст. 155 СК).
За змістом ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ч.1 ст.159 СК України  якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. 
Суд першої інстанції правильно констатував, що ОСОБА_2 створюються перешкоди у реалізації позивачкою своїх прав щодо участі у вихованні сина ОСОБА_3 .
Так, відповідач в порушення графіку зустрічей матері з дитиною, визначених висновком органу опіки та піклування Деражнянської РДА від 13.12.2019 року, неодноразово у п`ятницю допускав відсутність дитини у навчальному закладі (20.12.2019 року та 07.02.2020 року), а 31.01.2020 року забрав дитину за 10 хв. до закінчення уроків, що позбавило можливості матір забрати дитину до себе на вихідні. 
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 також підтвердив, що коли ОСОБА_1 приходила до сина за місцем його проживання, між сторонами виникали сварки, син не бажав побачитися з матір`ю, його батьки повертали їй принесені подарунки синові. Крім того, підтвердив, що не дозволив побачитися матері з сином у школі, оскільки вона «прийшла у невстановлений день».
Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 03.07.2020 року у справі № 673/1338/19, що набрало законної сили, також встановлено, що ОСОБА_5 протягом усього часу окремого проживання від сина не втрачала інтересу до нього та в силу своїх можливостей намагалася і намагається підтримувати з ним родинні стосунки, проте з червня 2019 року батько ОСОБА_2 не сприяє у реалізації її прав та обов`язків по відношенню до дитини.
Судом правильно встановлено факт порушення прав матері на вільне спілкування з сином та інтересів дитини щодо підтримки на регулярній основі особистих та прямих контактів з обома батьками. Батько ОСОБА_2 обмежує право матері на вільне спілкування із малолітнім сином, що цілком спростовує ці доводи апеляційної скарги.
Створювані батьком впродовж тривалого часу перешкоди матері ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , що доведено у судовому засіданні, руйнують зв`язки дитини зі своєю сім`єю, до якої належить як батько (та його батьки), так і матір, його рідна сестра, а також неповнорідні брат і сестра, бабуся по матері. Отже, така поведінка відповідача суперечить сімейним цінностям та не відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів малолітнього сина.
Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо потреби у присутності батька під час зустрічей матері з дитиною, апеляційний суд бере до уваги таке.
Згідно з ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.
Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
За клопотанням відповідача судом першої інстанції заслухана думка малолітньої дитини ОСОБА_6 . Дитина дійсно висловила своє негативне ставлення до матері та небажання спілкуватися з нею, що зумовлено нібито образами, обманом та насильством з її боку. Разом з тим, образи дитини на матір зумовлені саме тим, що вона не приходила у визначені дні до нього, що свідчить про цілком зрозумілу потребу малолітньої дитини у матері. 
Твердження дитини про фізичне насильство матері (тушила недопалок цигарки об дитину) не ґрунтується на жодних достатніх та допустимих доказах, відтак не приймається до уваги. Матеріали справи не містять жодних даних щодо жорстокого поводження позивачки з сином чи іншими своїми дітьми.
З врахуванням наведеного суд першої інстанції дав належну оцінку висновку фахівця-психолога ОСОБА_7 від 25.11.2021 року про психоемоційний стан дитини, її небажання бачитися з біологічною матір`ю. 
Конфлікт у Радовецькому НВК 25.02.2020 року, в результаті якого позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за домашнє насильство в сім`ї щодо сина ОСОБА_3 , як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 673/466/20, також зумовлено її наміром забрати дитину зі школи для медичного обстеження, чому протидіяли вчителька, завуч та директор школи, які в свою чергу викликали батьків відповідача та поліцію.
Зміст пояснень відповідача цілком свідчить про те, що малолітня дитина залучена у конфлікт сторін. 
Так, в апеляційному суді ОСОБА_2 ствердив, що вони «вирішили з сином жити удвох і більше нікого не впустять у життя, зважаючи на «зраду матері».
Дитина тривало проживає виключно з батьком та його сім`єю і очевидно перебуває під їхнім впливом. Свідомі чи несвідомі дії та висловлювання у сім`ї батька щодо матері дитини, ставлять дитину перед вибором, бачитися з матір`ю чи ні, що є неприпустимим.
Суд першої інстанції відповідно до ч.2 ст. 159 СК України правильно врахував вік дитини, її розвиток, неприязні стосунки батьків між собою, наявність незаперечного впливу батька на дитину, і обґрунтовано виходив з того, що побачення матері з дитиною не мають обумовлюватися присутністю батька. 
Оскільки  дитина залучена  у конфлікт сторін і має особливу прихильність до батька,  його присутність не сприятиме налагодженню психоемоційного зв`язку між матір`ю та дитиною, встановленню у останнього довіри та нормальних стосунків з матір`ю. В свою чергу присутність батька під час зустрічей сприятиме виникненню нових конфліктів між батьками в присутності сина, а також можливості маніпулювання своєю спроможністю бути присутнім на зустрічах, що не відповідає інтересам дитини. 
Посилання відповідача на необхідність підтримати дитину під час зустрічей з матір`ю своєю особистою присутністю є безпідставним, оскільки він як батько може реалізувати свій обов`язок сприяти відновленню зв`язків дитини з матір`ю як важливою частиною його сім`ї та нормалізації їх стосунків в ході повсякденного спілкування з сином, що найперше відповідатиме інтересам дитини.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390  ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

       Повний текст постанови складено 02 травня 2023 року.

Судді                                         Л.М. Грох

                                                Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк