Справа № 463/1814/22                                Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І. 
Провадження № 22-ц/811/30/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
                при секретарі: О.О. Гай
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 05 грудня 2022 року у справі за позовом АТ Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
                                               в с т а н о в и в: 
12.03.2022 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.08.2011 в розмірі 39319,03 грн.
Позов обґрунтовував тим, що 05.08.2011 року ОСОБА_1  звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н, згідно якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 36000,00 грн. У порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував, в результаті чого у нього станом на 25.01.2022 року виникла заборгованість в розмірі 39319,03 грн, з яких 35636,27 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3682,76 грн - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку.
         Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 05.08.2011 року в розмірі 35636,27 грн (тридцять п`ять тисяч шістсот тридцять шість гривень, двадцять сім копійок) грн.
В задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 2481 грн судового збору.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що суд першої інстанції, розглянувши даний спір в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання позбавив йог права на доступ до правосуддя. При цьому, районний суд не прийняв його зустрічну позовну заяву до Банку про визнання кредитного договору недійсним, надіслану ним 01.11.2022 року через систему Електронний Суд. Вважає, що стягнення судом першої інстанції з нього 35637 грн та 2481 грн збору на користь АТ КБ «Приватбанк» в порушення закону є втручанням у його право на мирне володіння своїм майном. 
       Просить рішення суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні змісту скарги, просив скаргу задоволити. 
       Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, подав клопотання про відкладення судового засідання,однак, зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції,суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності по наявних матеріалах справи.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.        
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Згідно ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
       Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
       Згідно ст. 634цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
       Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг. 
       05.08.2011 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
       Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг,що підтверджується його підписом у заяві від 05.08.2011 року.
       Як убачається з довідки про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 8 000 гривень, старт карткового рахунку відбувся 05.08.2011 року.
       Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» за підписаним між Банком та ОСОБА_1 кредитним договором № б/н, останньому було надано наступні кредитні картки: 05.08.2011 з терміном дії до 04/15; 04.02.2014 з терміном дії до 10/17; 10.10.2016 з терміном дії до 05/18; 11.06.2018 з терміном дії до 03/22.
       Як убачається з виписки за договором № б/н від 05.08.2011 року за період з 05.08.2011 року по 26.01.2022 року, відповідач користувався отриманими картками, грошові кошти використовував для власних потреб в межах розміру встановленого на картці кредитного ліміту, що свідчить про прийняття останнім запропонованих банком умов кредитного договору.
       З розрахунку, наданого банком, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 05.08.2011 року станом на 25.01.2022 року становить 39319,03 гривень, з яких 35636,27 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3682,76 грн - заборгованість за простроченими відсотками.
       Задовольняючи позов Банку в частині стягнення з ОСОБА_1  заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.08.2011  в розмірі 35636,27 гривень, з яких 35636,27 грн - заборгованість за тілом кредиту, суд першої інстанції виходив з обов`язку відповідача повернути отримані кошти та дійшов висновку про доведеність заявленого позивачем розміру кредитної заборгованості за тілом кредиту.При цьому, районний суд враховував, що відповідачем не спростовано розмір заборгованості за тілом кредиту шляхом надання свого розрахунку такої заборгованості та не надано доказів сплати заборгованості за укладеним кредитним договором.
       Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується повністю.
       Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 2481 грн судового збору, оскільки відповідачем на час постановлення оскаржуваного рішення не було надано суду належних доказів на підтвердження наявності у нього права на звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а з долученої ОСОБА_1 до матеріалів справи копії останньої сторінки посвідчення особи з інвалідністю (а.с. 88) не вбачається, що таке належить йому.
       Доводи апеляційної скарги в частині неприйняття судом першої інстанції зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним для його спільного розгляду з позовом Банку про стягнення заборгованості за цим кредитним договором спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що станом на час постановлення судом оскаржуваного рішення зустрічний позов ОСОБА_1 подано не було, про що районним судом складено відповідний акт (а.с. 89).
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.         
       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
  п о с т а н о в и в:  

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 05 грудня 2022 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 23 червня 2023 року.

Головуючий:         Н.П. Крайник 

Судді:                Я.А. Левик

                                                                               М.М. Шандра