ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2023 р.	Справа № 547/359/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 26.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Харченко В.Ф., смт. Семенівка,  року по справі № 547/359/22
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Державної служби України з безпеки на транспорті                 
          про скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті,зафіксовані в автоматичному режимі,стосовно особи,яка має реєстрацію місця проживання/перебування,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила суд скасувати постанову серії АА № 00000715 від 17.08.2022 старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислава Олеговича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1321 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 26.10.2022 вищевказаний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування, залишено без задоволення.
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та винести нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції  норм матеріального і процесуального права, не врахування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00000715 від 17.08.2022 старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_2 , 21.06.2022 о 20 год. 19 хв., за адресою Н 31, км 122+000, Полтавська область зафіксовано транспортний засіб IVECO AS 440S45, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався із перевищення нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР): перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,6 % (2,276 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 1321 КУпАП та на відповідальну особу ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.
При цьому з даної постанови вбачається, що вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WIM 8, WAGA-WIM35, зав. № 2 свідоцтво про його повірку UA.TR.113-0619/10F-22; UA.TR.113-0695/10F-22 зі строком дії до 17.05.2023.
Також дана постанова містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу та QR-код доступу до даних відео- та фото запису руху ТЗ через відповідний пункт автоматичного вагового контролю. Показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото – і кінозйомки, відеозапису, працюючим в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 д.н.з.  НОМЕР_3 , марки IVECO, модель AS 440S45, є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем – Е, повна маса 19000, маса без навантаження 6915, який належить позивачеві ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 транспортний засіб марки LAG 0-3-39 є спеціалізованим напівпричепом/спеціалізованим Н/ПР-контейнеровозом-Е, д.н.з.  НОМЕР_5 , власник – ОСОБА_1 .
Відповідно до копії товарно-транспортної накладної № 7 від 21.06.2022, вантаж, який перевозився в транспортному засобі – олія соняшника нерафінована наливна, без тари, не в контейнері. ТЗ марки IVECO AS 440S45 д.н.з.  НОМЕР_6 зі спеціалізованим напівпричепом д.н.з.  НОМЕР_5 було завантажено с. Чернечий Яр, Диканського району Полтавської області, наливною олією соняшниковою нерафінованою, загальна вага ТЗ з вантажем склала – 43 880 кг.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності спірної постанови та доведеності наявності у діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно пунктів 1, 4, 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Одним з основних завдань Укртрансбезпеки є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті. Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює зокрема габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до  п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги – 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною – 22 м (для маршрутних транспортних засобів – 25 м), фактичну масу понад 40 т (для двовісних автомобілей (тягачів) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) – понад 42 т., а для трьохвісних автобілей (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь – 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі – 16 т, строєні – 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь – 11 т, здвоєні осі – 18 т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
У відповідності до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі Правила №30), якими встановлені єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Аналізуючи вищенаведені норми, можливо дійти висновку, що у разі якщо автомобільне перевезення здійснюється із допомогою напівпричепа-контейнеровоза (про що повинно бути вказано у свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) загальна фактична маса не повинна перевищувати:
42 840 кг (42 т контейнеровоз + 2%) для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра; 
44 880 кг (44 т контейнеровоз + 2%) для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.
Частиною другою ст. 1321 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 транспортний засіб марки LAG 0-3-39 є спеціалізованим напівпричепом/спеціалізованим Н/ПР-контейнеровозом-Е, д.н.з.  НОМЕР_5 , власник – ОСОБА_1 .
Таким чином, нормативне навантаження для транспортного засобу у цій справі повинно було визначатись як для контейнеровозу, оскільки матеріалами справи, а саме свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу підтверджено, що дана модель є спеціалізованим напівпричепом/ спеціалізований Н/ПР-контейнеровоз-Е.
Відтак, враховуючи положення п. 22.5 ПДР, у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогими дозволяється рух транспортних засобів та їх составів фактичною масою до 42 т включно (+величина похибки).
При цьому колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції що, оскільки перевезення олії рафінованої здійснювалося наливом, тобто у цистерні, а спеціалізований напівпричіп марки IVECO AS440S45 не є контейнером в розумінні Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997 за № 363 (далі – Правила № 363), не містив пломб, номеру контейнера, найменування власника, зазначення вантажності та маси, то фактична маса транспортного засобу, яким позивач міг без дозволу здійснювати вантажні перевезення не повинна перевищувати 40 т., а маса навантаження на строєні осі транспортного засобу – 22 т., виходячи з наступного.
Так, у Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.101997 року за  № 363 наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб. м і більше); сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.
При цьому, контейнеровоз це тип напівпричепа, що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів.
Отже, пунктом 2.5 ПДР України встановлені параметри саме для автомобіля з напівпричепом – контейнеровозом, а не для контейнера.
Таким чином, суд першої інстанції помилково застосував до контейнеровозу вимоги до контейнерів, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку, що фактична маса транспортного засобу, яким позивач між без дозволу здійснювати вантажні перевезення не повинна перевищувати 40 т.
Враховуючи матеріали справи, колегія суддів зазначає, що вищевказаний транспортний засіб, що належить позивачу є контейнеровозом, а тому нормативне навантаження для цього транспортного засобу необхідно обчислювати, виходячи з фактичної маси до 42 т, а не 40 т, як помилково вважали відповідач та суд першої інстанції.
Тому постанова у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою висновок відповідача про перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР, на 5,6 % (2,276 тон) є помилковим, оскільки в основу розрахунку помилково було покладено максимально дозволену масу – 40 т.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Однак, відповідачем не надано доказів в підтвердження висновків про наявність підстав для притягнення позивачаж до адміністративної відповідальності. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування, серії АА № 00000715 від 17.08.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КАС України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення   ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.
Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як встановлено з матеріалів справи, а саме квитанцій про сплату судового збору, позивачем сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 496, 20 грн та за подання апеляційної скарги 744, 30 грн.
Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 в розмірі 1 240 ,50 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 26.10.2022 по справі № 547/359/22 судом було неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 26.10.2022 по справі № 547/359/22 – скасувати.
Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Скасувати постанову серії АА № 00000715 від 17.08.2022 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00000715 від 17.08.2022, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владиславом Олеговичем стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1321 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1321 КУпАП.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (код ЄДРПОУ 39816845) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 240  (одна тисяча двісті сорок) грн 50 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко