Постанова                                                          
Іменем України                                       
 
19 квітня 2023 року                                                                      
м. Київ
                                                                                
справа № 607/17402/21
провадження № 61-977св23 
                                                                                                                           
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Грушицького А. І., 
суддів: Карпенко С. О., Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.,                  Пророка В. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Костів О. З., Міщій О. Я., Шевчук Г. М.
 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про захист прав споживачів, поновлення строку на подання заяви про реструктуризацію заборгованості, визнання реструктуризації проведеною,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог                           
У вересні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який змінила у процесі розгляду справи, і остаточно просила:
- визнати причини пропуску строку на подання заяви ОСОБА_1 до TOB «ФК «Інвестохіллс Веста» про реструктуризацію заборгованості за споживчим кредитним договором № 231/08/26CLNv від 21 липня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та АКБ «Форум» в іноземній валюті поважними;
- поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про реструктуризацію заборгованості за споживчим кредитом в іноземній валюті за кредитним договором № 231/08/26CLNv від 21 липня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та                                    АКБ «Форум»;
- визнати реструктуризацію заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором                   № 231/08/26CLNv від 21 липня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та                               АКБ «Форум», проведеною 16 вересня 2021 року.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області рішенням від 15 серпня 2022 року позов задовольнив частково.
Поновив позичальнику ОСОБА_1 строк для подання заяви про реструктуризацію заборгованості за споживчим кредитом в іноземній валюті за кредитним договором № 231/08/26CLNv від 21 липня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Форум», який встановив                           на 2 (два) місяці, що починає перебігати з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста») на користь держави                908 грн судового збору.
У задоволенні решти вимог відмовив.
Рішення місцевий суд мотивував тим, що позивач не мала можливості подати заяву про проведення реструктуризації заборгованості протягом встановленого Законом України «Про споживче кредитування» тримісячного строку, оскільки вона та іпотекодавці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували за межами території України майже весь період тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (який тривав із 23 квітня 2021 року до 23 липня 2021 року). Звернення із такою заявою потребує безпосередньої участі не тільки позичальника, а й іпотекодавців, які повинні були надати ОСОБА_1 потрібну інформацію, яка отримується ними особисто, що відповідає змісту підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
Також місцевий суд врахував те, що іпотекодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також впливає на обсяг обов`язку ОСОБА_1 при зверненні до відповідача із заявою про проведення реструктуризації.
Натомість відповідач у виниклих правовідносинах, тобто при вирішенні питання щодо прийняття заяви про реструктуризацію, припустився формалізму, маючи на меті уникнути покладеного на законодавчому рівні обов`язку продовжити строк за прямо передбаченої Законом України «Про споживче кредитування» причини, чим порушив право позивача на реструктуризацію зобов`язань за кредитивним договором.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання реструктуризації заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 231/08/26CLNv                                 від 21 липня 2008 року, укладеним між позивачем та Акціонерним комерційним банком «Форум», проведеною 16 вересня 2021 року, суд виходив з відсутності порушеного права ОСОБА_1 в цій частині. 
Також суд зазначив, що звернення з такими позовними вимогами до суду має передувати відмова ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» провести реструктуризацію заборгованості за споживчим кредитом в іноземній валюті за кредитним договором № 231/08/26CLNv від 21 липня 2008 року, яка ще не мала місця з огляду на те, що строк звернення до відповідача із заявою про реструктуризацію, згідно з рішенням суду ще не настав.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» подало апеляційну скаргу.
Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 21 грудня 2022 року увідкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області                  від 15 серпня 2022 року відмовив.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційну скаргу подано                                    07 листопада 2022 року - більше ніж через 42 календарних дні після закінчення строку на апеляційне оскарження, тому посилання заявника в клопотанні про поновлення строку на оскарження апеляційний суд вважає неповажними.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
Від ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у січні 2023 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 21 грудня                      2022 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення і передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі як на підставу оскарження судового рішення ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» посилається на абзац 2 частини другої статті 389 ЦПК України та, зокрема вказує, що суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі № 260/1888/20,                           від 19 лютого 2021 року у справі № 909/541/19, від 31 березня 2021 року у справі                  № 240/13092/20, від 09 квітня 2021 року у справі № 500/90/19, від 14 квітня                        2021 року у справі № 205/1129/19, від 19 травня 2021 року у справі № 910/16033/20, від 02 серпня 2021 року у справі № 914/1191/20, згідно з якими суд першої інстанції зобов`язаний в силу закону вручати і надсилати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом; день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення; при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судам необхідно виходити із дати отримання судового рішення, надісланого у порядку та у спосіб, встановлений законодавством.
 
Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Верховний Суд ухвалою від 30 січня 2023 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував цивільну справу із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. 
Цивільна справа № 607/17402/21 надійшла до Верховного Суду 21 лютого 2023 року.
Верховний Суд ухвалою від 12 квітня 2023 року справу призначив до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним судом 
15 серпня 2022 року у судовому засіданні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Повний текст оскаржуваного судового рішення складено 25 серпня 2022 року.
Копію повного тексту рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2022 року представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» - адвокат Слостін А. Г. отримав на електронну адресу 14 вересня 2022 року.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня                     2022 року у цій справі надіслано судом до Реєстру 12 вересня 2022 року та оприлюднено 14 вересня 2022 року.
Також апеляційним судом встановлено, що апеляційну скаргу подано 07 листопада 2022 року - більше ніж через 42 календарних дні після закінчення строку на апеляційне оскарження.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України основними засади судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 8 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).
Фундаментальними засадами цивільного судочинства є, зокрема, принципи диспозитивності, змагальності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Диспозитивність цивільного судочинства передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Відповідно до частин першої і другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно із частиною сьомою статті 14 ЦПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному                    законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня (частини третя, п`ята статті 272 ЦПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу                суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Частиною третьою статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Підстави відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).
Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 17 листопада 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на рішення Тернопільського  міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2022 року залишив без руху з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.
Апеляційний суд вказував, що вматеріалах апеляційної скарги відсутні докази отримання заявником копії повного тексту оскаржуваного судового рішення. Згідно з судовим рішенням представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» - адвокат                      Слостін А. Г. брав участь у судовому засіданні. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2022 року оприлюднено 14 вересня 2022 року.
На виконання ухвали Тернопільського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року надійшло клопотання представника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» -                           Остапченко О. В. про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для такого поновлення, яке мотивоване тим, що копія рішення суду першої інстанції на адресу ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» не надходила; уповноважені особи ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» ознайомилося у Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 03 листопада 2022 року.
За змістом частини одинадцятої статті 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно з підпунктом 15.14 пункту 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд вручає судові рішення в паперовій формі.
Пунктом 16 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» передбачено, що справи, розгляд яких розпочато та не закінчено за матеріалами у паперовій формі до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, продовжують розглядатися за матеріалами у паперовій формі. За наявності технічної можливості суд може розглядати таку справу за матеріалами в електронній формі.
Наведені норми свідчать про те, що суд першої інстанції був зобов`язаний в силу закону вручати і надсилати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд, про що зазначив, зокрема у постановах                 від 28 січня 2021 року у справі № 260/1888/20, від 19 лютого 2021 року у справі                                   № 909/541/19, від 31 березня 2021 року у справі № 240/13092/20, від 09 квітня                            2021 року у справі № 500/90/19, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/1129/19,                        від 19 травня 2021 року у справі № 910/16033/20. 
Відповідно до частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Апеляційним судом встановлено, що представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» - адвокат  Слостін А. Г. копію повного тексту рішення суду першої інстанції отримав на електронну адресу 14 вересня 2022 року.
Враховуючи викладене, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (постанова Верховного Суду                               від 14 квітня 2021 року у справі № 205/1129/19).  
Однак, суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкритті апеляційного провадження не встановив чи наявні у справі докази вручення оскаржуваного рішення                                 ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», оскільки направлення копії судового рішення на електронну адресу не свідчить про його отримання товариством, не спростовує факту недотримання судом першої інстанції процедури надіслання повного тексту судового рішення стороні, як і не свідчить про ознайомлення сторони зі змістом такого рішення та його мотивами.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд, про що зазначив у постанові                                    від 02 серпня 2021 року у справі № 914/1191/20.
Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» надало згоду на отримання процесуальних документів в електронній формі, також відсутні відомості про направлення копії оскаржуваного судового рішення на офіційну електронну адресу з доменним іменем @mail.gov.ua.
За викладених обставин, висновок апеляційного суду про пропуск заявником строку апеляційного оскарження без поважних причин є передчасним.
Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 688/684/20 (провадження № 61-7583св21) та від 15 лютого 2023 року у справі № 546/1088/21 (провадження № 61-12117св22).
Крім того апеляційний суд залишив поза увагою те, що із практики ЄСПЛ випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. 
ЄСПЛ зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року). 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
Частиною шостою статті 411 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Оскільки порушення апеляційним судом норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття апеляційного провадження).
 
Щодо судових витрат 
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а передає справу на новий розгляд, тому розподіл судових витрат не здійснюється. 

 
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» задовольнити.
Ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
ГоловуючийА. І. Грушицький    Судді:С. О. Карпенко     І. В. Литвиненко    Є. В. Петров   В. В. Пророк