КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №369/1559/23                                                                                              Головуючий суддя у 1 інстанції Козак І.А..
Провадження №33/824/1627/2023                                                                           Суддя-доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 квітня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді Голуб С.А., 
за участі осіб, які з`явились в судове засідання:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 
захисника адвоката Зайцева О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,  фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,
 
В С Т А Н О В И В:
 
Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2023 року, ОСОБА_1 23 грудня 2022 року о 22:10 год., керував автомобілем «Toyota Yaris», днз НОМЕР_1 , по вул. Київська, 94 в с.Шевченкове, Бучанського району, Київської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під відеозапис на нагрудну бодікамеру патрульного, за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», за результатами якого станом на 23:43 год. 23 грудня 2022 року в повітрі, видихнутому водієм ОСОБА_1 зафіксовано 2.18 проміле етилового спирту.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 20 лютого 2023 року подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено докази у справі.
В доводах апеляційної скарги скаржник зазначає, що долучений відеозапис до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відзнятий на невідомий технічний пристрій.
Крім того, працівниками поліції не було здійснено контрольного забору повітря під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Drager».
Також зазначає, що працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, проте в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.
На підставі викладеного в апеляційній скарзі, скаржник просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити адміністративне провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП.
В судовому засідання ОСОБА_1 та його захисник Зайцев О.В. підтримали апеляційну скаргу. 
Суд апеляційної інстанції вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовуючи до правопорушника адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що його вину доведено повністю, зокрема роздруківкою з технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 131455 від 23 грудня 2022 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмове зобов`язання ОСОБА_4 про зберігання транспортного засобу «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_1 , та не передання його водію ОСОБА_1 до повного витрезвіння, інформацією, що міститься на DVD диску, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:
- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №131455 від 23 грудня 2022 року .

-  в роздруківці з технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», (прилад № ARLJ.0458, принтер № ARLJ.0596)

-  в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

- в письмовому зобов`язанні ОСОБА_4 про зберігання транспортного засобу «Toyota Yaris», днз НОМЕР_1 , та не передання його водію  ОСОБА_1  до повного витрезвіння,

- відеозаписом, який міститься в матеріалах справи.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративних правопорушень складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.
Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 .
Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч твердженням апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Доводи апеляційної скарги, щодо того, що під час огляду на стан сп`яніння не було здійснено контрольний забір повітря відхиляються, апеляційним судом виходячи з наступного.
Технічний пристрій «Drager Alcotest 6820», (прилад № ARLJ.0458, принтер № ARLJ.0596) пройшов повірку 03 квітня 2022 року та придатний до використання. Відповідно до інструкції з використання технічного пристрою «Drager Alcotest 6820», він не потребує при застосуванні контрольного забору повітря, прилад проводить його самостійно в автоматичному режимі.
Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння є необґрунтованими.
Відповідно до  ч.2,3,5,6,7 ст.. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надасться право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування лід впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка мас посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.
Якщо водій погодився на проведення огляду він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п.8 розділу ІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року).  
Отже, за змістом даних норм направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається не для вручення водію і йому не передається, як помилково вважає скаржник, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення цим лікарем огляду особи, і відповідно таке направлення залишається у лікаря. Вся процедура огляду водія у медичному закладі проводиться виключно за участю поліції, яка і доставляє водія до лікарні, а не водій сам прибуває туди із направленням.
Як вбачається з показів свідків, працівники поліції запропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального пристрою «Драгер». ОСОБА_1 після проходження огляду не заперечував проти такого результату. Вищезазначений результат тесту підписано особисто  ОСОБА_1 . Свої незгоди з таким результатом ним не висловлено. А тому працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі та, відповідно, направлення на проходження такого огляду теж не виписувалось.
Щодо доводів апеляційної скарги, про те, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи був відзнятий на невідомий технічний пристрій суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ці доводи не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального пристрою проводився в присутності двох свідків, як і передбачено ч.2 ст. 266 КУпАП.
Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Апеляційний суд вважає, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.
Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги вважаю, що при розгляді даної справи, судом було повно, всебічно і об`єктивно досліджено дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірено обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, надано цим обставинам належну правову оцінку та, приймаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП суд дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 251, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                              С.А. Голуб